19.12.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі судового засідання Поліщук О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просив стягнути на свою користь з ТзДВ «СТ «Домінанта» 83 874,96 грн. матеріальної шкоди у зв`язку із ДТП, 1 700 грн. витрат сплачених експерту за проведення дослідження, 278 грн. витрат у зв`язку із засвідчення експертом копії висновку, 176,10 грн. на відправку електронного повідомлення ОСОБА_3 про огляд пошкодженого автомобіля для оцінки експертом, 510 грн. витрат пов`язаних із проведенням дослідження експертом і оглядом ним автомобіля, 15 000 грн. завданої моральної шкоди та 2 250 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 103 788,69 грн.; стягнути із ОСОБА_2 на свою користь 38 699, 85 грн. матеріальної шкоди у зв`язку із ДТП, 111 грн. 64 коп. витрат на поштові відправлення, 15 000 грн. завданої моральної шкоди, 2 250 грн. понесених витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 56 061,49 грн..
У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 та представник ТзДВ «СТ «Домінанта» у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляли.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно із частиною шостою статтею 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Статтями 28, 29 Закону №1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», яким керував ОСОБА_2 , була застрахована в ТзДВ «СТ «Домінанта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 2313679. За змістом полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.
Відповідно до висновку № 2042 експерта автотоварознавчого дослідження від 26.09.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 122 544 грн. 81 коп., а вартість відновлювального ремонту із урахуванням фізичного зносу складає 83 874 грн. 96 коп.
На час розгляд справи суду не надано та судом не одержано доказів виплати позивачу відповідачем ТзДВ «СТ «Домінанта» страхового відшкодування.
У разі якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого. Тобто, у випадку коли позивачу недостатньо визначеного страхового відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.
З огляду на викладене із ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 83 874 грн. 96 коп. матеріальної шкоди, а із ОСОБА_2 як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та розміром страхового відшкодування у сумі - 38 669 грн. 85 коп. (122 544,81 - 83 874,96).
Згідно зі статтями 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 5, 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Дослідивши докази у справі і давши їм належну оцінку, враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку із пошкодженням власного автомобіля, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Натомість з огляду на умови договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 2313679, а також положення Закону №1961-ІV суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його вимог до ТзДВ «СТ «Домінанта» в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки виплата такої шкоди можлива лише потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, або її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) у разі смерті фізичної особи.
При цьому суд вважає обґрунтованими вимоги позову в частині стягнення з ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 на відшкодування понесених ним витрат 1 700 грн., сплачених експерту за проведення автотоварознавчого дослідження (акт №2042 від 27.09.2018 та квитанція від 25.09.2018 а.с. 44-45); 176 грн. 10 коп. на відправку електронного повідомлення ОСОБА_3 про огляд пошкодженого автомобіля Skoda Fabia для оцінки експертом (квитанція від 17.09.2018 та електронне повідомлення від 17.09.2018 а.с. 47); 278 грн. витрат за засвідчення експертом копії висновку (квитанція №28 від 06.09.2019 а.с. 46); 510 грн. витрат на СТО ТОВ Фірма «ОПАД», необхідних для проведення дослідження експертом ОСОБА_5 та огляду ним автомобіля позивача (рахунок-акт виконаних робіт та квитанція від 19.09.2018 а.с. 48), а також суд вважає обґрунтованими вимоги позову в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, понесених позивачем у зв`язку із ДТП на поштові відправлення до ТзДВ СТ «Домінанта», МТСБУ у сумі 111 грн. 64 коп.
Також суд стягує із ТзДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача 2 345 грн. 74 коп. судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог, а з ОСОБА_2 на користь позивача суд стягує 1 907 грн. 89 коп. судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог, що підтверджено документально наявними у матеріалах справи платіжними документами.
Керуючись ст.ст. 22, 23, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`ст.ст. ст.ст. 2-5, 10-13, 81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 83 874 грн. 96 коп. матеріальної шкоди у зв`язку із ДТП, 1 700 грн. витрат за проведення експертом автотоварознавчого дослідження, 278 грн. витрат за засвідчення експертом копії висновку автотоварознавчого дослідження, 176 грн. 10 коп. на відправку електронного повідомлення ОСОБА_3 про огляд пошкодженого автомобіля Skoda Fabia для оцінки експертом, 510 грн. витрат на проведення дослідження експертом і огляд ним автомобіля Skoda Fabia та 2 345 грн. 74 коп. судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 38 669 грн. 85 коп. матеріальної шкоди у зв`язку із ДТП, 111 грн. 64 коп. витрат на поштові відправлення, 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 1 907 грн. 89 коп. судових витрат у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 02.01.2020.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ).

Відповідач - 1: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (адреса: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Василя Макухи, 1 ).

Відповідач - 2: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.В. Кузнєцов