Справа № 206/6499/18
Провадження № 2/206/219/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Відповідно до укладеного 04.08.2006 договору (заява б/н), ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Після чого, ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за договором, а саме повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконала. ІНФОРМАЦІЯ_3 позичальник померла. Станом на дату її смерті заборгованість за кредитом становила 10514,54 грн., яка складалась з 1628,75 грн. - тіло кредиту, 8735,79 грн. - проценти за користування кредитом та 150,00 грн. - пеня. У зв'язку із смертю позичальника позивачем на виконання ст. 1281 ЦК України на адресу державної нотаріальної контори було відправлено претензію кредитора. В подальшому з'ясувалось, що спадкоємцем майна після смерті позичальника є відповідач. У зв'язку із вищевикладеним, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 10514,54 грн., яка утворилась на день смерті позичальника, та з урахуванням коштів, внесених відповідачем на погашення заборгованості.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. При цьому пояснив суду, що ОСОБА_4 є його матір'ю, яка дійсно отримала від позивача кредитні кошти, приблизно у сумі 10000,00 грн. Після її смерті, відповідач намагався сплатити нараховані відсотки, і десь у вересні 2017 року надав позивачу свідоцтво про смерть ОСОБА_4, у зв'язку із чим банком було проведено перерахунок заборгованості. Також, відповідач зазначив, що отримав у спадок після смерті матері квартиру.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

27.11.2018 представником позивача подано дану позовну заяву. Разом з позовною заявою подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

28.11.2018 ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху.

13.12.2018 у зв'язку із усуненням недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрито.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, заслухано відповідача.

13.02.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,підписала заяву № б/н від 04.08.2006, згідно якої отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10).

ОСОБА_4 підтвердила свою згоду, що підписана заява № б/н від 04.08.2006 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» (далі - Умови), які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно Умов відповідач зобов'язалась погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його користування, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Відповідно до даного договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, про що Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було видано свідоцтво про смерть, НОМЕР_2 (а.с. 113).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість ОСОБА_4 за кредитом становила 10514,54 грн., яка складалась з 1628,75 грн. - тіло кредиту, 8735,79 грн. - проценти за користування кредитом та 150,00 грн. - пеня.

У відповідності до копії свідоцтва про народження, НОМЕР_3 ОСОБА_4 записана матір'ю ОСОБА_1, тобто відповідача (а.с. 128).

26.09.2017 ОСОБА_1 звернувся до 8 ДДНК з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 112).

25.11.2017 відповідач звернувся до 8 ДДНК з заявою про видачу на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 (а.с. 124).

25.11.2017 державним нотаріусом 8 ДДНК Хорошманенко Н.С. було видано свідоцтво ОСОБА_1 про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4, на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 152).

Також, судом встановлено із пояснень відповідача, що позивача було проінформовано про смерть позичальника лише у вересні 2017 року.

В той же час, 14.12.2017 позивачем на адресу 8 ДДНК була направлена претензія кредитора, щодо наявної заборгованості у позичальника ОСОБА_4 на день смерті у сумі 10514,54 грн., за укладеним 04.08.2006 договором (заява б/н) (а.с. 49-52).

У відповідь на яку, державним нотаріусом 8 ДДНК Хорошманенко Н.С., на адресу позивача було повідомлено, що відповідна претензія була отримана, та повідомлено про те, що спадкоємці ОСОБА_4 будуть ознайомлені з претензією під час оформлення свідоцтв про право на спадщину (а.с. 53).

Після чого, 15.07.2018 мало місце відправлення листа-претензії на адресу відповідача, з вимогою про сплату заборгованості, яка виникла за життя позичальника - ОСОБА_4 (а.с. 55).

Станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутня.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

При цьому, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред'явлення вимог кредиторів. Пред'являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

При цьому, на відміну від пред'явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов'язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 у справі № 14-53цс18.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача боргу спадкодавця по кредитному договору, який складається з 1628,78 грн. - тіла кредиту; 8735, 79 грн. - відсотків за користування кредитом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги пред'явлені в строк передбачений ст. 1281 ЦК України, а також заявлені в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В той же час, згідно із ч. 3 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.

Враховуючи, що позивачем не було надано доказів присудження судом позичальнику, за час її життя, обов'язку щодо сплати неустойки, яка виникла внаслідок порушення зобов'язання, суд відмовляє в задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 150,00 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідача, оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

У зв'язку із тим, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055, 1268-1231 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 263, 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) борг спадкодавця по кредитному договору на загальну суму 10 364,54 грн., який складається з наступного: 1628,75 грн. - тіло кредиту; 8735, 79 грн. - відсотки за користування кредитом, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.02.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак