Справа № 545/385/19
Провадження № 2-н/545/56/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2019 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління №9 «Полтаванафтогазбуд» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління №9 «Полтаванафтогазбуд» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Заява не відповідає вимогам ч.3 ст.163 ЦПК України, а саме: не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, що обґрунтовується таким.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.117 КЗпП вбачається, що середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника проводиться не у зв'язку із виконуваною працівником роботою, а навпаки, у зв'язку із звільненням працівника та не проведенням з працівником належного розрахунку після припинення трудових відносин. Тобто, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов'язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на вимоги заявників (позивачів) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Окрім того, заявником предявлена вимога про стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, яка не передбачена ст.161 ЦК України, та за якою не може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України,

у х в а л и в :

У видачі ОСОБА_1 судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Будівельне управління №9 «Полтаванафтогазбуд» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату- відмовити.

Розяснити заявнику, що, згідно з ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_2