ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року

м. Харків

Справа № 612/522/17

Провадження № 22-ц/818/5264/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участю секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в особі їх представника ОСОБА_19 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року в складі судді Лобановської С.М., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид Агро» про розірвання договорів оренди та повернення земельних ділянок.

Позов мотивований тим, що у вересні 2006 року між ними та відповідачем були укладені договори оренди земельних ділянок. Вказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі, про що в державному реєстрі земель вчинено відповідні записи. Земельні ділянки, які були передані позивачами в оренду ТОВ «Краєвид Агро», складають масив земель сільськогосподарського призначення та мають спільні межі.

На момент укладення договорів оренди земельних ділянок істотними умовами договору визначено, зокрема, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану об`єкта оренди. Так, у пунктах 1.1. та 5.2. договору оренди сторони узгодили, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктами 6.1. та 6.2. договору оренди визначено, що орендар повинен дотримуватися режиму використання земель сільськогосподарського призначення згідно з вимогами чинного законодавства.

Однак, відповідач з моменту укладення договорів оренди не відтворював родючості земельних ділянок у процесі сільськогосподарського використання, не дотримувався правил господарського використання землі та не здійснював заходів щодо збереження й підвищення родючості ґрунтів, що призвело до тривалого зниження якості показників ґрунту й родючості, що унеможливлює подальше їх використання для ведення сільськогосподарського виробництва.

На підтвердження вказаних обставин позивачі посилаються на матеріали агрохімічних обстежень, на підставі яких видано агрохімічні паспорти земельних ділянок у яких зафіксовано початкові (станом на 2008 рік) та поточні рівні якості ґрунтів, а саме: пониження якості показників ґрунту за їх природними властивостями у порівнянні з 2008 роком майже у 10 балів.

Вважають, що наслідком погіршення якості ґрунтів є беззмінне вирощування сільськогосподарських культур та відсутність проекту землеустрою.

Просять суд розірвати договори оренди земельних ділянок, укладених з відповідачем, повернути їм земельні ділянки.

У судовому засіданні суду першої інстанції представники позивачів заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, позивачі в особі їх представника ОСОБА_19 звернулись на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, допустився порушення права власності на землю відповідачів, яке полягає у тому, що земельна ділянка перебуває в оренді у орендаря, який з моменту укладення договору не раціонально використовував землі та не відтворював родючості землі у процесі сільськогосподарського використання, не дотримувався правил господарського використання землі та не здійснював заходів щодо збереження й підвищення родючості ґрунтів, що призвело до тривалого зниження якості показників ґрунту й родючості та унеможливлює подальше використання для ведення сільськогосподарського виробництва.

Дані обставини підтверджуються матеріалами агрохімічного обстеження земель сільськогосподарського призначення, на підставі яких видано агрохімічні паспорти земельних ділянок, в яких зафіксовано початкові (станом на 2008 рік) та поточні, станом на 2017 рік, рівні якості ґрунтів, а саме пониження якості показників ґрунту за її природними властивостями в порівнянні з 2008 роком, факт чого доведений позивачами.

Зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права в частині обов`язку суду призначити експертизу відповідно до ст. 103 ЦПК України й дійшов неправильного висновку про те, що ні позивачі, ні їх представники не скористалися правом заявити клопотання про призначення відповідної судової екологічно-грунтознавчої експертизи.

Також вважає, що суд безпідставно та необґрунтовано посилається на статистичну звітність форму 29-сг та 4-сг й всупереч вимогам процесуального законодавства не взяв до уваги дані, які містять в агрохімічних паспортах.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено наявність фактів порушення відповідачем їх прав, як орендодавців і власників земельних ділянок, з наявністю яких Закон або умови договору пов`язують виникнення у них права вимагати розірвання договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність. Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства і держави.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельний кодексом, Цивільним кодексом України, а також законами України, зокрема Законом №161-ХIV (далі - Закон), іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також конкретним договором оренди землі.

Так, власники земельних ділянок мають право передавати земельну ділянку в оренду (ст.90 ЗК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Згідно положень ст.1, 3, 13, 14 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 001212 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0068, площею 7,82 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 30 березня 2007 року за № 10.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 635351 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0267, площею 2,0000 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 22 січня 2008 року за № 65.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086312 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0087, площею 7,86 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 28 березня 2007 року за № 50.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 635355 ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0271, площею 2,0000 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 23 січня 2008 року за № 86.

Згідно з Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086412 та серії ЯА №635292 ОСОБА_5 на праві приватної власності належать земельні ділянки, кадастрові номера :01:000:0150 та :01:000:0205, площею 15,83 га та 1,9999 га відповідно, які розташовані на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного та особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договори оренди даних земельних ділянок (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договори оренди зареєстровані в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 06 лютого 2007 року за № 47 та 21 січня 2008 року за №20.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086411 ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0149, площею 7,98 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 06 лютого 2007 року за № 48.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 635289 ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0203, площею 1,3100 га (ділянка 38.1), яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 08 лютого 2008 року за № 75.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086252 ОСОБА_8 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0004, площею 7,83 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 28 березня 2007 року за № 64.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086410 ОСОБА_9 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0148, площею 8,25 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 07 лютого 2007 року за № 63.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086554 ОСОБА_10 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0252, площею 7,23 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 30 березня 2007 року за № 25.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086413 ОСОБА_11 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0152, площею 7,82 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 30 листопада 2007 року за № 08).

Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_11 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0207, площею 1,7000 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між спадкодавцем ОСОБА_20 , спадкоємицею якої є ОСОБА_11 , та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 23 січня 2008 року за № 89.

Згідно з Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086414 та серії ЯА №635293 ОСОБА_12 на праві приватної власності належать земельні ділянки, кадастрові номера :01:000:0153 та :01:000:0206 площею 7,82 га та 1,9999 га відповідно, які розташовані на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного та особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договори оренди даних земельних ділянок (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договори оренди зареєстровані в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 28 лютого 2007 року за № 39 та 24 січня 2008 року за №99.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 635318 ОСОБА_13 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0232, площею 0,9999 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 22 січня 2008 року за № 63.

Крім того, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_13 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0253, площею 7,2917 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між спадкодавцем ОСОБА_21 , спадкоємицею якого є ОСОБА_13 , та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 30 березня 2007 року за № 35.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086277 ОСОБА_14 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:000:0038, площею 9,83 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 01 лютого2007 року за № 13.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086562 ОСОБА_15 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0260, площею 7,67 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди даної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 30 березня 2007 року за № 40.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086628 ОСОБА_16 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0058, площею 7,98 га, яка розташована на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договір оренди зареєстрований в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 28 лютого 2007 року за № 43.

Згідно з Державними актами на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086587 та серії ЯА №635489 ОСОБА_17 на праві приватної власності належать земельні ділянки, кадастрові номера :02:000:0057 та :03:000:0080, площею 7,98 га та 1,0005 га відповідно, які розташовані на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного та особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договори оренди даних земельних ділянок (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договори оренди зареєстровані в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 28 лютого 2007 року за № 46 та 15 лютого 2008 року за №92.

Відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ХР № 086405 та серії ЯА №635491 ОСОБА_18 на праві приватної власності належать земельні ділянки, кадастрові номера :02:000:0056 та :03:000:0082 площею 7,98 га та 1,7002 га відповідно, які розташовані на території Алісівської сільської ради, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного та особистого сільськогосподарського виробництва.

14 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем укладено договори оренди даних земельних ділянок (далі - договір оренди) строком на 15 років. Договори оренди зареєстровані в Державному реєстрі ДП «Центр ДЗК при ДКУ по ЗР» в Близнюківському районному відділі 07 лютого 2007 року за № 70 та 08 лютого 2008 року за №30.

Частиною 1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно умов, визначених сторонами в договорах, земельні ділянки сільськогосподарського призначення передаються в оренду в строкове платне користування для ведення товарного сільського господарського виробництва стром на 15 років з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки у користування орендарю згідно з цими договорами.

Окрім того, в договорах оренди, зокрема в п.п.6.1 та 6.2 Договорів оренди (які є типовими) зазначено, що орендар повинен дотримуватися режиму використання земель сільськогосподарського призначення згідно з вимогами чинного законодавства, а також що орендар повинен дотримуватися вимог законодавства щодо екологічної безпеки користування земельною ділянкою та зберігання родючості її ґрунту та якості землі.

У позовній заяві позивачі зазначають, що відповідач з моменту укладення договорів оренди не відтворював родючості земельних ділянок у процесі сільськогосподарського використання, не дотримувався правил господарського використання землі та не здійснював заходів щодо збереження й підвищення родючості ґрунтів, що призвело до тривалого зниження якості показників ґрунту й родючості, що унеможливлює подальше їх використання для ведення сільськогосподарського виробництва, у зв`язку з чим просять розірвати договори оренди укладені між ними та відповідачем по справі.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Зазначене положення ЦК повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.11.1991р. «Пайн Велей Девелопментс ЛТД» проти Ірландії, в якому розкрито зміст захисту права власності, зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховували позивачі, відповідачем було порушено.

Частиною 1 ст. 96 ЗК України та ч.3 ст. 410 ЦК України передбачено, що землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Частинами 2,3 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою,і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються в тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст.ст.1, 35, 37 Закону України «Про охорону земель», родючість ґрунту - це здатність ґрунту задовольняти потреби рослин в елементах живлення, воді, повітрі і теплі в достатніх кількостях для їх нормального розвитку, які в сукупності є основним показником якості ґрунту.

Землекористувачі зобов`язані, зокрема: підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування еколого безпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів.

З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» псування земель - порушення природного стану земель, яке здійснюється без обґрунтованих проектних рішень, погоджених та затверджених в установленому законодавством порядку, забруднення їх хімічними, біологічними та радіоактивними речовинами, в тому числі тими, що викидаються в атмосферне повітря, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, неочищеними стічними водами, порушення родючого шару ґрунту, невиконання вимог встановленого режиму використання земель, а також використання земель у спосіб, що погіршує їх природну родючість.

Позивачами, на підтвердження позову, надано копії агрохімічних паспортів ТОВ «Краєвид - Агро» Близнюківського району Харківської області за результатами агрохімічного обстеження 2007-2010 років та агрохімічні паспорти земельних ділянок Гаврилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області та Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, з яких вбачається, що у 2008 році середньозважений показник гумусу по господарству на площі 3353,2 гектара становить - 4,5 %. Згідно таблиці групування ґрунтів за вмістом гумусу (за методом Тюріна) такий показник свідчить про високий вміст гумусу.

Крім того, судом досліджено копію наданих агрохімічних паспортів земельних ділянок зокрема Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за 2017 рік. Так, зі зведеної таблиці агрохімічних показників ґрунту, середньо-зважений показник гумусу на площі 3353,2 гектара по ДСТУ 4289:2004 становить 4,2 %. (т. 1, а.с. 328)

Разом з тим, згідно матеріалів статистичної звітності за формами 4-сг (річна) «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай» за 2014-2017 роки та 29-сг (річна) «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» за 2014-2016 роки:

у 2014 році на посівній площі 1407,46 га врожайність пшениці становила 52822 ц, а врожайність соняшника на посівній площі 1245,70 становила 35355 ц; крім того на посівній площі 387,38 га врожайність пшениці становила 14538,37 ц, а на посівній площі 1575,30 га врожайність соняшника становила - 44707,01 га.

у 2015 році на посівній площі 1409,98 га врожайність пшениці озимої становила 52747 ц, а на посівній площі 709,60 га врожайність соняшника - 14153,00 га; крім того на посівній площі 620,52 га врожайність пшениці становила 23219,12 ц, а на посівній площі 1088,65 га врожайність пшениці становила - 21718,57 га.

у 2016 році на посівній площі 231,93 га врожайність пшениці озимої становила 10950,01 ц, а на посівній площі 471,03 га врожайність соняшника становила 4016,76 ц, крім того, на посівній площі 1449,07 га врожайність пшениці озимої становила 70508,43 ц, а на посівній площі 1170,42 га врожайність соняшника становила 14802,35 га.

Крім того, за формою 4-сг річна вбачається наступне:

у 2014 році на посівній площі 3568 га засіяно пшениці - 1407,46 га та соняшника - 1245,70 га, а на посівній площі 4992 га - засіяно пшениці 387,38 га та соняшника 1575,30 га;

у 2015 році на посівній площі 4992,00 га засіяно пшениці 620,52 га та соняшника 1088,65 га, а на посівній площі 3568,00 засіяно пшениці 1409,98 га та соняшника 709,60 га;

у 2016 році на посівній площі 3072,72 га засіяно пшениці 231,93 га, а соняшника - 562,71 га, а на посівній площі 3185,05 га засіяно пшениці 1449,00 га та соняшника 1170,42;

у 2017 році на посівній площі 4775,74 засіяно пшениці озимої 464,84 га, а соняшника 225,78 га та на площі 3568,69 га засіяно пшениці озимої 1170,42 га, а соняшника - 1446,12 га.

Відповідно до п. 10 Положення про агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки, затвердженого наказом Мінсільгосппроду України від 30 листопада 1993 року № 321, чинного на час укладання спірних договорів оренди землі, наявність паспорта є обов`язковою при передачі земельних ділянок у власність, наданні їх у користування.

Отже, нормативи оптимального співвідношення культур у сівозмінах в різних природно-сільськогосподарських регіонах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2010 року № 146, є загальними, в той час як відповідні нормативи для окремо визначеної земельної ділянки мають встановлюватися на підставі даних агрохімічного паспорта цієї ділянки.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що надані агрохімічні паспорта полів за 2007-2010 роки та за 2017 рік зроблені щодо площі земельної ділянки 3353,2 га, та не можуть слугувати точними агрохімічними даним які містяться на земельних ділянках позивачів, оскільки загальна площа орендованих відповідачем земельних ділянок усіх позивачів становить 193,23 гектара, а координатна прив`язка повинна бути саме до відповідних земельних ділянок, щодо яких укладено договори оренди із вказанням їх кадастрових номерів та площі.

Таким чином, надані документи не свідчать про те, що зниження вмісту гумусу в ґрунтах орендованих земельних ділянок відбулося саме у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо збереження родючості ґрунтів.

При цьому,окремо даних щодо вмісту гумусу наналежних позивачам орендованих земельнихділянок станомна 2007 рік умови договорів не містять. Не містить таких даних і наявні у матеріалах справи агрохімічні паспорти за 2007-2010 роки та за 2017 рік. Тобто окремо заміри вмісту гумусу на земельних ділянках, належних позивачам, на момент укладення договору не проводилися.

Отже, надані позивачем докази на підтвердження факту зниження родючості ґрунтів орендованих земельних ділянок та факту того, що таке погіршення відбулося саме з вини відповідача не є баззаперечними.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом першої інстанції та апеляційної інстанції сторонам було роз`яснено їх процесуальний обов`язок довести ті обставини на які вони посилаються, як на доказ у справі, що передбачено ст.81 ЦПК України.

Однак, в ході судового розгляду позивачі не скористалися правом заявити клопотання про призначення відповідної експертизи, з метою встановлення погіршення стану родючості земельних ділянок, оскільки для порівняння відповідних показників, що зазначені в наданих позивачами агрохімічних паспортах 2007-2010 роки та 2017 року, необхідні спеціальні знання, тобто для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, необхідний висновок експерта, який не можуть замінити інші засоби доказування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 12 грудня 2018 року, справа №143/1205/16-ц (провадження 61-2979св18).

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 в особі їх представника ОСОБА_19 - залишити без задоволення.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 03 січня 2020 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко