Справа № 346/4676/18
Провадження № 2/346/265/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді П`ятковського В.І.,

з участю секретаря Корбут Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що з 1998 року зареєстрований та фактично проживає в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно акту приймання-передачі житлового комплексу від 04 березня 2016 року, даний будинок переданий на баланс об`єдання співжителів багатоквартиного будинку "Наша оселя 83", в тому числі і підвальні приміщення.

Оскільки відповідачка по справі самістійно змінила замки в підвальному приміщенні, який був в його користуванні протягом тривалого часу, він був змушений звернутись із заявою про неправомірні дії до Коломийського відділення поліції, після чого за результатами виїзду на місце інспектором поліції прийнято висновок, в якому зі слів відповідачки зазначено про непридатний стан підвального приміщення та проведення в ньому ремонтних робіт.

Вважає дані пояснення неправдивими, а тому просить суд позов задовольнити і стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В процесі розгляду справи позивачем подано уточнено позовну заяву, в якій він зазначив про зобов`язання відповідача не чинити жодних перешкод в користуванні підвальним приміщенням за вищевказаною адресою, шляхом передачі ключа від нього, а також про стягнення з відповідача сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. У своєму відзиві на уточнену позовну заяву з позовними вимогами не погодилась і вказала, що оскільки підвалене приміщення перебуває в практично неприданому стані та є спільним майном усіх членів ОСББ, на чергових зборах було вирішено про те, що ключ від даного приміщення буде знаходитися у неї, як в голови ОСББ, до часу закінчення ремонтних робіт у ньому. У випадку, якщо приміщення не буде закрите на ключ, туди матимуть доступ сторонні особи, які можуть завдати збитків важливим комункаціям, що проведені в підвалі. Просить суд в задоволенні заявних позивачем вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , згідно відмітки в паспорті громадянина України, зареєстрований в АДРЕСА_1 ( а.с. 22 ).

Для обслуговування будинку за вищевказаною адресою, було створене об`єдання співвласників, згідно протоколу загальних зборів якого від 28 січня 2018 року головою обрано відповідачку по справі ОСОБА_3 . ( а.с.30)

Пунктом 4 даного протоколу ОСОБА_4 доручено проведення робіт для впорядкування розводки труб у підвальному приміщенні.

Згідно акту приймання - передачі житлового комплексу від 04.03.2016 року даний будинок був переданий з балансу Комунального підприємства "Житлоінфоцентр" на баланс об`єднання співласників багатоквартирного будинку "Наша оселя 83", в тому числі і підвали розміром 364, 9 кв.м. ( а.с. 6)

У відповідності до ст. 1 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Нежиле приміщення - це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, що узгоджується з нормною ч.3 ст. 4 ЖК України, згідно якої до житлового фонду не входять нежилі приміщення у жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

13 грудня 2017 року, через неможливість користування нежитловим приміщенням, позивач звернувся із заявою до Коломийського ВП ГУНП на неправомірні дії відповідачки, вказавши, що остання самовільно змінила замки в підвальному приміщенні. ( а.с.5)

Згідно копії висновку по матеріалах ЄО № 12640 від 13 грудня 2017 року, на викладені в заяві зауваження відповідачка вказала про проведення ремонту у спірному підвальному приміщенні та доведення його в придатний експлуатаційний стан. ( а.с. 9)

Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 р. № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року визначено, що в аспекті конституційного зверненя і конституційного подання положення ч.1 ст.1, ч.2, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій. зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, доступу до нього. Власник ( власники) неприватизованих квартир багаквартирного будинку є співвласником ( співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда, тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно ч.2 ст. 382 КК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способом захисту цивільних прав може бути, зокрема, усунення перешкоди, відновлення становища, яке існувало до порушення (ст. ст. 15, 16 ЦК України).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 369 передбачено, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, а також досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач, як власник нежитлових приміщень, внаслідок порушення відповідачкою його прав, позбавлений можливості володіти, користуватись та розпоряджатись такими приміщеннями на власний розсуд, а тому суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги.

На підставі наведеного та ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 369, 382, 386 ЦК України, ст. 4 ЖК України, Закону України "Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", керуючись ст.ст. 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , жителю АДРЕСА_1 , в користуванні підвальним приміщенням у будинку АДРЕСА_3 , шляхом передачі останньому ключа від приміщення підвалу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П`ятковський В. І.