Справа № 673/2024/18
Провадження № 2/673/235/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що 19.11.1998 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,47 га, розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Фактично в управління спадковим майном померлої ОСОБА_3 вступив її син ОСОБА_4, проте він помер 27.12.2016 року, не оформивши своїх спадкових прав. Позивач є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_4 за заповітом та прийняв спадщину, частково оформивши свої спадкові права на належне ОСОБА_4 майно, проте при зверненні його до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037839, виданий на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19.02.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №874, був виданий на імя ОСОБА_3 26.06.1999 року, тобто після її смерті. Враховуючи наведене, позивач просив визнати недійсним вказаний державний акт на право приватної власності на

землю з підстав здійснення реєстрації права власності за ОСОБА_3 після її смерті, а також визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського с. Божиківці та розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, яке належало померлій ОСОБА_3

Ухвалою судді від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги він підтримав у повному обсязі та просить задоволити їх з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав повністю.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, надало до суду письмові пояснення щодо позову, вказавши, що Головне управління не наділене повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, оскільки така земельна ділянка належить до земель колективної власності, а тому при вирішенні даного спору Головне управління покладається на розсуд суду і просить провести розгляд справи за відсутності представника Головного управління.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 19.11.1998 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №078764, виданим Божиковецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно.

Зокрема, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037839 ОСОБА_3 була власником земельної ділянки, площею 2,47 га, розташованої на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із вказаного державного акта також вбачається, що він був виданий на імя ОСОБА_3 26.06.1999 року та на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19.02.1999 року, тобто реєстрація права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, а також сама видача державного акта відбулися після смерті ОСОБА_3

Згідно з положеннями статей 22, 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, те, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,47 га, а також сама видача державного акта відбулися після смерті ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що в ОСОБА_3, як у спадкодавця, право власності на земельну ділянку площею 2,47 га не виникло, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та наявні підстави для визнання державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037839 недійсним.

Встановлено і те, що державний акт на імя ОСОБА_3 був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0349678, виданого згідно з розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №398 від 04.12.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.01.1997 року за №801.

Ця обставина, зокрема, підтверджується довідкою відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № я-522/0-0.23-526/137-18 від 12.06.2018 року, а також записами у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації.

Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай).

Як вбачається із списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського с. Божиківці, який є додатком до державного акту на право колективної власності серії ХМ №0028, виданого вказаному КСГП, ОСОБА_3 була включена до такого списку.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай) як член КСГП імені Петровського і таке право входило до складу спадкової маси після її смерті.

Судом також встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області 10.10.1995 року, спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 був її син ОСОБА_4

Останній фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном померлої ОСОБА_3, що, зокрема, підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області №978 від 03.12.2018 року.

Згідно із ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3І.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Наведене свідчить про те, що спадщину ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_4

Разом і цим, як зясовано судом, ОСОБА_4 помер 27.12.2016 року, не оформивши своїх спадкових прав.

Зокрема, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №54231076, виданою приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 26.11.2018 року, підтверджується, що спадкова справа до майна померлої 19.11.1998 року ОСОБА_3 не заводилась.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ, №291470, виданим виконавчим комітетом Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Як встановлено із матеріалів спадкової справи №84/2017 до майна померлого ОСОБА_4, копія якої була безпосередньо оглянута судом у судовому засіданні, позивач є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_4 на підставі заповіту, посвідченого секретарем Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області 13.03.2008 року, який на день смерті спадкодавця не був змінений та скасований, та у встановленому законом порядку прийняв його спадщину.

Так, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 30.01.2018 року позивач успадкував належні ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, які знаходяться по вул. Незалежності, 18 в с. Шелехове Деражнянського району Хмельницької області, а також земельну ділянку, кадастровий номер :04:053:0058, площею 2,4674 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

При цьому, судом встановлено, що інших спадкоємців до майна померлого ОСОБА_4, в тому числі осіб, визначених ч.1 ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обовязкові частку у спадщині, немає.

Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №322/02-14 від 18.05.2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, площею 2,47 га, яка належала ОСОБА_3 та після її смерті була успадкована ОСОБА_4 із тих підстав, що реєстрація права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, а також видача на її імя державного акта на право приватної власності на землю відбулися після смерті ОСОБА_3

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що він позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на означену земельну ділянку.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 цього Кодексу заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Аналізуючи вищезазначене, встановивши, що позивач є спадкоємцем до майна померлого 27.12.2016 року ОСОБА_4, який успадкував спадщину після смерті ОСОБА_3, за відсутності інших спадкоємців, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачем права на спадкове майно померлої ОСОБА_3, яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського с. Божиківці та розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Вартість середньої земельної частки (паю) на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області підтверджується довідкою Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № я-522/0-0.23-526/137-18 від 12.06.2018 року, відповідно до якої така вартість визначена розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №61/2002-р. від 18.03.2002 року у розмірі 19008 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НА №469175, виданий Хмельницьким МУ УМВС України в Хмельницькій області 28.02.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області (місцезнаходження: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Божиківці, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, ), про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задоволити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХМ №037839, виданий на імя ОСОБА_3 26.06.1999 року на підставі рішення сесії Божиковецької сільської Ради народних депутатів №6 від 19.02.1999 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №874, недійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право на спадкове майно померлої 19.11.1998 року ОСОБА_3, яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського с. Божиківці та розташована на території Божиковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0349678, виданого на імя ОСОБА_3 на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №398 від 24.12.1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 28.01.1997 року за №801.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене 08 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_6