КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/9809/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Апостолюком Олександром Олександровичем, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Гаврилової О.В. 21 червня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного підприємства "СЕТАМ", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курасової Олени Василівни, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "СПІЛЬНА СПРАВА" про відновлення права власності шляхом визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

встановив:

В червні 2019 року адвокатом Апостолюком О.О. в інтересах ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву про відновлення права власності шляхом визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року повернуто.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Апостолюком О.О. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, питання про відкриття провадження передати на новий розгляд.

В апеляційній скарзі посилається на те, що при поданні позовної заяви адвокатом подано належний документ, яким підтверджуються його повноваження - копію ордеру. Вказує, що закон не забороняє подавати копію ордеру, а також не встановлює заборон адвокату посвідчувати його копію. Також зазначає, що суд мав вирішити питання про залишення позову без руху та надання строку для усунення недоліків, а не постановляти ухвалу про його повернення.

Окрім того, зазначає, що назва суду в ухвалі та на печатці вказана назва суду "Дніпровський районний суд м.Києва", тоді як відповідно до офіційного веб-сайту "Судова влада" правильним є "Дніпровський районний суд міста Києва"; в ухвалі не зазначено місця, в якому матеріали справи розглядались, встановлювались обставини та була постановлена ухвала..

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви не було долучено оригіналу ордеру адвоката, посвідчення його копії самим адвокатом законом не передбачено, також не надано договору між адвокатом та клієнтом, згідно із яким суд міг би установити право на підписання адвокатом позовної заяви, оскільки сам ордер не містить обсягу повноважень.

При постановленні ухвали суд першої інстанції керувався постановами Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №811/1507/18 та від 29 травня 2019 року у справі №202/5348/18.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви, суд керувався пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Відповідно до пункту 14 статті 92 та статті 131-2 Конституції України виключно законами України визначаються засади організації та діяльності адвокатури. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною 2 статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно із частиною 6 статті 62 ЦПК України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно із статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

12 квітня 2019 року Радою адвокатів України прийнято рішення №41 "Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції". Положення набирає чинності з 12 квітня 2019 року. Згідного із пунктами 4-6 цього рішення:

4. Дозволити адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

5. Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

6. Визнати таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, крім Додатка №1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, та пункту 18 Положення, які діють до 01 січня 2022 року.

Згідно із цим Положенням ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно із статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

1. Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема:

1) звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);

2) представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;

3) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;

4) складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;

5) доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги;

6) бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг;

7) збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою;

8) застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом;

9) посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів;

10) одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;

11) користуватися іншими правами, передбаченими цим Законом та іншими законами.

Отже згідно із вказаним Положенням та відповідно до статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер є документом, що посвідчує повноваження адвоката із переліком прав, що наведені у цитованій статті 20, при цьому пункт 19 цієї статті надає адвокату право посвідчувати копії документів у справах, які він веде.

З матеріалів справи убачається, що до позовної заяви долучено копію ордеру серії АА №145578, виданого адвокатом Апостолюком О.О. для представництва інтересів ОСОБА_1 у Дніпровському районному суді міста Києва згідно із Договором про надання правової допомоги №22/03/2018-02. Зворотна сторінка ордеру містить напис "Друга сторінка ордеру серії АА №145578 від 27.12.2018 року", вільне місце перекреслено шляхом проставляння латинської літери Z із горизонтальним штрихом поперек літери (?), а знизу написи "адвокат Апостолюк О.О.", "підпис", "27.12.2018 р." та печатка адвоката. Копія ордеру та його зворотного боку засвідчені написом "Згідно з оригіналом" із підписом, датою та відбитком печатки адвоката.

Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Зазначена норма, в контексті обставин цієї справи, підлягає застосуванню у випадку, коли до позовної заяви не додано доказу, який міг би підтвердити повноваження діяти в інтересах позивача чи іншого заявника у справі.

Згідно із статтею 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже до позовної заяви було долучено копію ордеру, при цьому перевірка повноважень представника сторони та/або законність документа, виданого на підставі таких повноважень, належить до обов`язку суду. Відтак у разі наявності сумнівів щодо обсягу повноважень представника, суд мав вирішити питання про залишення позовної заяви без руху, а не повертати її.

Саме таких висновків, залишаючи касаційну скаргу без руху з підстав надання копії ордеру, а не його оригіналу, дійшов Верховний Суд у постанові від 29 травня 2019 року у справі №202/5348/18 (провадження №61-10212ск19), на яку, зокрема посилається суд першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Апостолюком Олександром Олександровичем, задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова