РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/2162/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/213/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Бондаренко Н.В., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Артерчук Л.В. на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2018 року, ухваленого в складі судді Цвіркуна О.С., повний текст рішення складено 26 листопада 2018 року у справі №564/2162/13-ц,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду у справі № 564/2162/13-ц.

Просив суд скасувати арешт на 38/100 частки квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1, що накладений згідно ухвали Костопільського районного суду від 22.05.2018 року у забезпечення виконання рішення Костопільського районного суду від 03.11.2016 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 24.01.2017 року у цивільній справі № 564/2162/13-ц., оскільки на день накладення арешту та по даний час рішення суду першої інстанції та апеляційної не перебувало на виконанні у орган ДВС, а тому відсутня підстава у забезпеченні його виконання.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду у справі № 564/2162/13-ц відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що заявник не надав суду доказів повного виконання судових рішень, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення виконання рішення суду.

В поданій на рішення апеляційній скарзі заявник, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду у справі № 564/2162/13-ц зобов'язано ОСОБА_1 упродовж 15 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипку утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї ґрунтом та спланувати поверхню земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та упродовж 30 календарних днів після набрання рішенням законної сили за власний рахунок привести у відповідність до розробленого проекту проведену добудову та надбудову 2-го поверху АДРЕСА_1 окремих конструктивних рішень, а саме влаштувати двоє додаткових водостічних труб; примикання зі сторони двору виконати оцинкованою сталлю замість бітумної черепиці.

24 січня 2017 року рішенням Апеляційного суду Рівненської області рішення Костопільського районного суду від 3 листопада 2016 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов'язання за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1 та приведення добудови у відповідність до вимоги п.3.25* ДБН 360-92* "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Зобов'язано ОСОБА_1 упродовж 30 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1, які належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зобов'язати ОСОБА_1 привести добудову у відповідність до вимог п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

В решті рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 22.05.2018 року частково задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення виконання рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2017 року по цивільній справі № 564/2162/13-ц, та накладено арешт на 38/100 частки квартири АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1.

Звертаючись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду ОСОБА_1 покликався на те, що виконавчі провадження №53385402, 53385828, 53385593 завершені відповідно до постанов начальника відділу Костопільського РВ ДВС від 26.02.2018 року про закінчення виконавчого провадження. Крім того, вказував , що на день накладення арешту судові рішення не перебували на виконанні у органах державної виконавчої служби, а тому відсутня підстава у забезпеченні його виконання.

Статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов'язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які належні та достатні докази того, що судові рішення виконанні повному об'ємі заявник суду не надав і судом їх не здобуто. Навпаки із матеріалів справи вбачається, що виконавчі провадження №53385402 та 53385593 закінчено виконанням відповідно до п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у зв'язку з надісланням виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, що свідчить про невиконання боржником судових рішень в повному об'ємі.

Ураховуючи те, що підстави застосування заходів забезпечення виконання рішення суду не змінились і потреба в них не відпала, тому застосовані заходи його забезпечення не підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 381,382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Артерчук Л.В. залишити без задоволення.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: