ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1332/19 Справа № 177/2795/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно, що знаходиться в сумісному володінні, виключення даного майна з опису та зняття арешту, визнання електронних торгів недійсними, припинення права власності та за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно, що знаходиться в сумісному володінні, виключення даного майна з опису та зняття арешту, визнання електронних торгів недійсними, припинення права власності.

В лютому 2016 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно, що знаходиться в сумісному володінні, виключення даного майна з опису та зняття арешту, визнання електронних торгів недійсними, припинення права власності - відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року у справі № 177/2795/15-ц в частині первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно, що знаходиться в сумісному володінні, виключення даного майна з опису та зняття арешту, визнання електронних торгів недійсними, припинення права власності залишити без змін, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року у справі № 177/2795/15-ц в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання права власності на майно, що знаходиться в сумісному володінні, виключення даного майна з опису та зняття арешту, визнання електронних торгів недійсними, припинення права власності задовольнити в повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції в цій частині є незаконним та не обґрунтованим.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року просить рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним, обґрунтованим та справедливим.

У відзиві ОСОБА_5 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року просить рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним, обґрунтованим та справедливим.

У відзиві Криворізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року просить рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним, обґрунтованим та справедливим.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_2 мотивовано, що 12.12.1998 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3

За час шлюбу подружжя набуло майно, яке знаходиться на зберіганні в будинку, де позивач проживала разом із ОСОБА_3

15 квітня 2015 року державним виконавцем ВДВС, за боргові зобовязання ОСОБА_3, було описано все майно, яке знаходилось в будинку, та після чого на нього було накладено арешт, при цьому не розбираючись, кому належить дане майно, та чи є воно спільним. Крім того ОСОБА_3, надав державному виконавцю копії чеків, які підтверджували, що майно було придбане в період перебування сторін у шлюбі.

За результатами опису даного майна було складено акт опису та арешту майна.

Під час опису майна, державний виконавець не відреагувала на доводи позивача про те, що вона описує майно, яке належить особисто позивачу ОСОБА_2

На даний час незважаючи на те, що значна частина майна належить виключно позивачу, а інша є спільною власністю позивача з ОСОБА_3, все майно, було виставлено державним виконавцем на продаж.

Після чого державний виконавець не зважаючи на доводи позивача про те що описане майно є спільною власністю подружжя, своєю постановою передала все описане майно в розпорядження ОСОБА_1

На всі звернення позивача державний виконавець жодним чином не відреагувала, після чого майно, яке є сумісною власністю було вилучено з домоволодіння позивача.

У зв'язку з цим, просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3- пральну машину в кількості 1 штука, стіл зі скляною поверхнею в кількості 1 штука, стільці в кількості 4 штуки, крісла в кількості 2 штуки, електрична духовка, кондиціонер, в кількості 2 штуки, планшет в кількості 1 штука, відеокамера в кількості 1 штука, газовий котел.

Припинити право власності ОСОБА_1, на набуте ним згідно постанови державного виконавця Єременко Ю.В. майно, а саме на 2 кондиціонери, пральну машину, електричну духовку, 4 стільці, 2 кресла, оскільки дане майно не належало на момент його передачі - боржнику ОСОБА_3, а передане йому раніше майно: 2 кондиціонери, 2 крісла витребувати з незаконного володіння останнього.

Визнати електроні торги від 16.10.2015 року недійсними, оскільки на них було виставлене майно що не належить боржникові.

Припинити право власності ОСОБА_4 на набуте ним згідно електронних торгів від 16.10.2015 року майно, а саме: скляного стола, оскільки дане майно було спільною власністю подружжя, та не належало повністю боржнику.

Зобовязати Державну виконавчу службу зняти арешт з 2 кондиціонерів, 1 планшету, відеокамери, газового котлу, пральної машини, столу зі скляною поверхнею, 4 стільців, 2 крісел, електричної духовки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивачем не надано доказів про оскарження акта опису та арешту майна від 15.04.2015 року, або відомостей про виключення будь-який речей з акта опису та арешту майна, що свідчить про те, що позивач з 15.04.2015 року не скористалась правом оскарження дій державного виконавця.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у ОСОБА_3 відсутнє майно, яке ОСОБА_1 просить зобов'язати боржника повернути.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 жовтня 2014 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області винесено рішення по справі №177/357/14-ц про відшкодування збитків з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на загальну суму 196 937,68 грн., яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області залишено без змін.

14 квітня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області виніс додаткове рішення по справі №177/150/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1827,00 грн. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 1827,00 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми інфляційних втрат та 3% річних у загальному розмірі 113 126,64 грн.

На виконанні у ВДВС Криворізького РУЮ перебуває зведене виконавче провадження №46412015 про стягнення з ОСОБА_3 боргу на загальну суму 324 822,18 гривень на користь ОСОБА_1, яке складається з:

1. виконавчого листа №177/3505 від 05.08.2014 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 4730,68 грн. Виконавче провадження №45151104 відкрито 22.10.2014 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 29.10.2014 року;

2. виконавчого листа №177/3505 від 05.08.2014 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 199068,00 грн. Виконавче провадження №45151182 відкрито 22.10.2014 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 29.10.2014 року;

3. виконавчого листа №177/357 від 16.10.2014 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат у розмірі 6773,68 грн. Виконавче провадження №46321200 відкрито 03.02.2015 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 10.02.2015 року;

4. виконавчого листа №177/357 від 16.10.2014 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат у розмірі 190 164,00 грн. Виконавче провадження №46321366 відкрито 03.02.2015 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 10.02.2015 року;

5. виконавчого листа №177/150 від 28.04.2015 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 1827,00 грн. Виконавче провадження №47826074 відкрито 11.06.2015 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 18.06.2015 року;

6. виконавчого листа №177/150 від 28.04.2015 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат у розмірі 1827,00 грн. Виконавче провадження №47825978 відкрито 11.06.2015 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 18.06.2015 року;

7. виконавчого листа №177/2149/15-ц від 26.01.2016 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 118016,00 грн. Виконавче провадження №50143908 відкрито 08.02.2016 року;

8. виконавчого листа №177/2149/15-ц від 26.01.2016 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 1180,17 грн. Виконавче провадження №50143446 відкрито 08.02.2016 року;

9. виконавчого листа №177/2423/16-ц від 18.12.2017 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 6628,00 грн. Виконавче провадження №55561233 відкрито 18.01.2018 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 24.01.2018 року;

10. виконавчого листа №177/2423/16-ц від 18.12.2017 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 51068,06 грн. Виконавче провадження №55560911 відкрито 11.06.2015 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 24.01.2018 року;

11. виконавчого листа №177/2423/16-ц від 26.03.2018 року, виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат у розмірі 5000,00 грн. Виконавче провадження №56093388 відкрито 02.04.2018 року та надано боржнику строк для добровільного виконання у термін до 08.04.2018 року.

Отже загальна сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 - 356 355,34 грн., а перед ОСОБА_5 - 198 476,68 грн.

З копії зведеного виконавчого провадження, а саме облікової картки на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 46412015 вбачається, що з сумою боргу боржник ОСОБА_3 ознайомлений (а.с. 56 т.2, а.с. 182 т. 3).

З моменту відкриття виконавчого провадження, а саме з 22.10.2014 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 31162,90 грн. та на користь ОСОБА_5 у розмірі 288,00 грн.

З метою виконання вищевказаного зведеного виконавчого провадження, 15.04.2015 року державним виконавцем в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 складено акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_3, про що свідчать їх підписи в акті, згідно якого арештовано наступне майно боржника: пральна машина, кондиціонер, кондиціонер, планшет, відеокамера, стіл зі скляною поверхнею, 4 однакових стільці, 2 крісла, котел газовий, електрична духовка (а.с. 13-16 т.1).

Майно не вилучалося та залишено на відповідальне зберігання боржнику за місцем його проживання, про що свідчить акт опису та арешту майна від 15.04.2015 року (а.с.148-149, 146-147 т. 1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували проти складання даного акта, не зазначили, що майно не належить відповідачу ОСОБА_1. Зауваження були лише стосовно газового котла, про що також зазначено в акті опису та арешту майна від 15.04.2015 року.

22 квітня 2015 року згідно акта визначення вартості майна боржника державним виконавцем було проведено оцінку майна (а.с. 241 т. 1).

23 квітня 2015 року державним виконавцем, керуючись ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, вих. № 02-14/ 7682 були направлені сторонам результати оцінки арештованого майна та 23.04.2015 року була винесена постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, для експертної оцінки котла газового ARISTON CLAS 28 FE, яка також була направлена сторонам (т.3 а.с.192).

03 вересня 2015 року державним виконавцем сторонам був направлений експертний висновок по оцінці газового котла ARISTON CLAS 28 FF, яким визначено вартість 10723,00грн.

Постановами про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державним виконавцем постановлено передати ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за оцінкою, за якою воно було передано на реалізацію із описаного майна, наступне майно: 2 однакових крісла, 2 кондиціонери, пральну машину, відеокамеру електричну духовку, 4 стільці (а.с. 151 т. 1).

Арештоване та описане майно, було передано на реалізацію Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за результатами оцінки державного виконавця від 23.04.2015 року, відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.04.2014р. №427/25204.

Оскільки, електронні торги з реалізації не відбулися, державним виконавцем на підставі ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» була проведена уцінка, потім повторно уцінка майна, потім більшість майна було знято з реалізації.

04 листопада 2015 року державним виконавцем сторонам направлений акт про проведення електронних торгів державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, про те, що 16.10.2015 року проведено електронні торги з реалізації арештованого майна та реалізовано стіл зі скляною поверхнею ОСОБА_4 за 1980,03грн.

Крім того, 04 листопада 2015 року постановою про звільнення майна боржника з-під арешту, яка направлена сторонам, державним виконавцем у зв'язку з продажем на електронних торгах звільнено з-під арешту: стіл зі скляною поверхнею. Додатково ОСОБА_3 отримав під підпис 19.04.2016 року акт про проведення електронних торгів від 04 листопада 2015 року та постанову про звільнення майна боржника з-під арешту від 04.11.2015 року.

Дії державного виконавця ВДВС Криворізького РУЮ ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у десятиденний термін згідно п. 6 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV, не оскаржені у начальника відділу Державної виконавчої служби та в судовому порядку.

Таким чином, відповідно до Постанов державного виконавця про передачу майна Стягувачу ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу від 18.09.2015 року, від 02.11.2015 року, боржник ОСОБА_3 втратив право власності, а ОСОБА_1 набув право власності на вищевказане майно, тобто є добросовісний набувач.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.

Захист прав власності передбачений главою 29 ЦК України, ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у пункті 19 зазначено: - застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що 17.05.2016 року під час проведення виконавчих дій за місцем мешкання боржника згідно ухвали суду, встановлено, що відсутня частина описаного і арештованого майна, а саме:1) пральна машина GORENJE WA 72145 RD; 2) стіл зі скляною поверхнею; 3) 4 однакових стільці; 4) електрична духовка Gorenje BO71SYB.

Таким чином боржник ОСОБА_3 не зберіг та не передав стягувачу майно згідно постанови державного виконавця, хоча отримував акт опису і арешту майна і був попереджений про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо арештованого майна. З описаного видно, що ОСОБА_3 перешкодив виконанню рішення суду щодо стягнення з нього заборгованості на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Оскільки боржник ОСОБА_3 ухилявся, добровільно не видавав арештоване майно, не виконував постанови, письмові вимоги державного виконавця передати арештоване майно та здійснював перешкоди у доступі до помешкання з метою проведення виконавчих дій, державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_3 для вилучення описанного та арештованного майна відповідно до акту опису від 15.04.2015 року.

05 листопада 2015 року Криворізьким районним судом по справі № 177/3503/13-ц подання державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_3 за адресою: Криворізький район, с. Надеждівка, ж/м Кресівський II, вул. Саксаганська, 51 для вилучення описаного та арештованого майна відповідно до акту опису та арешту майна від 15.04.2015 року було задоволено та набрало законної сили 13.04.2016 року.

На підставі зазначеного Криворізьким ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, внесено відомості в ЄРДР за №0000547 про вчинення ОСОБА_3, кримінального правопорушення, що підтверджується листом начальника Криворізьким ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2016 року (а.с.124 т. 5), витягом з кримінального провадження (а.с.126,128,129 т. 5).

16 червня 2016 року Криворізьким ВП КВП ГУНП відкрите, кримінальне провадження № 0000547 за ч.1 ст 382 КК України, досудове розслідування ще триває.

Вході судового розгляду справи було встановлено те, що спірне майно, а саме:

1) пральна машина червоного кольору у робочому стані фірми GORENJE-WA72145 RD б/в пошкодження відсутні 1 шт- вартістю 8087,85 грн.

2) стіл зі скляною поверхнею без пошкоджень вартістю 1980,03 грн.

3) 4 однакових стільці в задовільному стані вартістю 4027,60грн.

4)електрична духовка Gorenje Bo71SYB чорного кольору вартістю 6309,21 грн. знаходиться на зберіганні у ОСОБА_2

Враховуючи зазначене, боржник ОСОБА_3 ухиляється та добровільно не видає арештоване майно, не виконує постанови, письмові вимоги державного виконавця передати арештоване майно.

Приведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводи про те, що суд першої інстанції переплутав, що дії виконавців можуть оскаржуватися як в межах досудового врегулювання, так і в порядку адміністративного судочинства, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки суперечать встановленим обставинам по справі та наявним в матеріалах справи доказам.

Сторонам роз'яснено їх право на оскарження дій державного виконавця у начальника відділу державної виконавчої служби, в суді.

Відповідно до п. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» 01.04.1999 року № 606-XIV, з майна боржника може бути знято арешт за постановою відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту встановленого цим Законом.

Відповідно до п. 5, п.6 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження від 21.04.1999 року № 606-XIV, арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, законодавством встановлений засіб захисту порушеного права та конкретизована процедура для зняття арешту з майна.

Від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протягом 10 днів з моменту складання акт опису та арешту майна 15.04.2015 року не надходило заперечень щодо належності і арештованого майна до начальника відділу Державної виконавчої служби.

Доводи ОСОБА_2, що вона ніколи не була стороною виконавчого провадження щодо боргів її чоловіка, а тому вона не знехтувала своїм правом на оскарження дій державного виконавця, колегія суддів ставиться критично, оскільки ОСОБА_2 було відомо про боргові зобов'язання чоловіка, так як вона була співвідповідачем у справах №177/3505/13-ц та №177/357/14-ц, а також вона була присутня при всіх виконавчих діях.

Крім того, ні ОСОБА_3, а ні його дружина ОСОБА_2 не заперечували проти складання державним виконавцем акту опису та арешту майна, підтверджуючих документів щодо неналежності вказаного майна.

Сторонам роз'яснення їх право на оскарження дій державного виконавця у начальника відділу державної виконавчої служби в суді, про що є запис в зазначеному акті.

Також, як вбачається з наданих позивачем доказів вбачається, що боржник навмисно перешкоджає виконанню зведеного виконавчого провадження та затягує стягнення з нього суми боргу.

24 березня 2015 року Апеляційний судом Дніпропетровської області по справі №177/150/14-ц розглянувши апеляційні скарги третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна задоволені частково та винесено рішення, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по:

- 1/2 частки індивідуального житлового будинку з мансардою, загальною площею 219.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с. Надеждівка, вул. Саксаганська, 51 (житловий масив Кресівський, ІІ); 1/2 земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташованої по вул. Саксаганській, 51, ж-м Кресівський ІІ, Дніпропетровська обл., с. Надеждівка, Криворізький район; 1/2 автобусу марки Мазда Е2200, державний номер НОМЕР_1, 1994 року випуску, ідентифікаційний номер, (VIN)JMZSR1L3200; та по 1/3 частки квартири, розташованої за адресою м. Кривий Ріг, мікрорайон 5-ий ЗарічнийАДРЕСА_1.

Посилання ОСОБА_2, що вилучене та арештоване майно є її власністю, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 не надано доказів про її звернення до державної виконавчої служби з приводу належності їй описаного та арештованого майна 15.04.2015 року.

Крім того, при накладенні арешту на майно ОСОБА_3 державним виконавцем було враховано рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 понесені витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 48 121,22 грн., що підтверджується квитанціями прибуткового касового ордера про оплату на розрахунковий рахунок адвоката.

Згідно частин 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Витрати пов'язанні з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

10 квітня 2016 року між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №18/16, яким було погоджено всі його істотні умови.

Згідно ордеру серії ДП №882 від 18 квітня 2016 року правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 191).

Відповідно до розрахунку судових витрат та часу затраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги, адвокат витратив 74год. 55хв. та 4 судо/дні, за період з 10.04.2016 року по 13.07.2018 року, з яких: як позивач у даній справі 16 год. 30,5 хв. + 0,4 судодня, що коштує 10795,92 грн. та як відповідач у даній справі 58 год. 24,5 хв. + 3,6 судодня, що коштує 37325,3 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Зазначені витрати документально підтвердженні та доведені.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 залишити без змін та апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року скасуванню в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути майно, яке належить ОСОБА_1 на праві власності:

- пральна машина GORENJE WA 72145 RD за ціною 8087,85 грн.;

- електрична духовка GORENJE B071SYB за ціною 6309,21 грн.;

- 4 стільці за ціною 4027,60грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,03грн., витрати пов'язані із розглядом справи 195,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 48 121,22 грн., а саме з кожного по 24 847,13 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа відділ Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про витребування майна з незаконного володіння - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути майно, яке належить ОСОБА_1 на праві власності:

- пральна машина GORENJE WA 72145 RD за ціною 8087,85 грн.;

- електрична духовка GORENJE B071SYB за ціною 6309,21 грн.;

- 4 стільці за ціною 4027,60грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,03 грн., витрати пов'язані із розглядом справи 195,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 48 121,22 грн., а саме з кожного по 24 847,13 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_8