Справа № 583/5034/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

Головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка у спрощеному позовному провадженні у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного підприємства «СІБ», Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад», Дочірнього підприємства «Водоочистка» Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад», Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про розподіл особового рахунку по оплаті за житлово-комунальні послуги з визначенням ідеальних часток співвласників квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

26 листопада 2018 року позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.06.1985 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, від спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1999 року на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради від 24.11.1999 року №53 квартира АДРЕСА_1, передана безоплатно в порядку приватизації у спільну сумісну власність сімї ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Право власності за ними зареєстроване 31.12.1999 року без визначення ідеальних часток кожного із співвласників у даній квартирі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.05.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний. На даний час між співвласниками виник спір про порядок користування зазначеною квартирою. Договори на комунальне обслуговування та особові рахунки по спірній квартирі оформлені на ОСОБА_2

Позивачка вважає, що ідеальна частка кожного співвласника підлягає визначенню в рівних частках по 1/3 за кожним, оскільки іншої домовленості між ними не існує. У звязку з чим, якщо є три співвласники квартири, які однаково користуються комунальними послугами, то доцільно за кожним провести поділ рахунків в рівних частках, тобто по 1/3 частині.

В звязку з цим просить суд визначити, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.22.1999 року ідеальні частки співвласників квартири № 31 в житловому будинку по вул. Армійська, 78, м. Охтирка, Сумської області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є рівними по 1/3 частині за кожним. Провести поділ особових рахунків за кожним видом оплати за житлово-комунальні послуги по обслуговуванню квартири № 31 в багатоквартирному житловому будинку по вул. Армійській, 78, м. Охтирка, Сумської області з виділенням кожному співвласнику ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3О, окремо особові рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги в рівних частках, із зобовязанням ПП «СІБ», ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ», ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», ТОВ «Водоторгприлад», ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад», ПАТ «Сумиобленерго» провести поділ особового рахунку по кожному з видів житлово-комунальних послуг по комунальному обслуговуванню квартири № 31 в багатоквартирному житловому будинку по вул. Армійській, 78, м. Охтирка, Сумської області, з визначенням за кожним із співвласників окремого особового рахунку зі сплати за житлово-комунальні послуги пропорційно до ідеальних часток кожного співвласника у даній квартирі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2018 року позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків 07.12.2018 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (а.с.65). Крім цього, відповідачу визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

21.12.2018 року від відповідача ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов в частині розподілу особових рахунків заперечують, посилаючись на те, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Якщо обєкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Постачання природного газу у квартирі АДРЕСА_2 здійснюється на підставі укладеного між ОСОБА_2, як одного із співвласників квартири та як відповідального квартиронаймача, від імені своєї сімї та ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКЕРЕКП №2500 від 30.09.2015 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1386/27831.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його обєкт. Заяв з приводу незгоди з умовами договору до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» не надходило. Функція поділу особових рахунків споживачів не входить до повноважень постачальника. Враховуючи те, що ОСОБА_3 з 2011 року проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, як співвласник квартири, має право переоформити особовий рахунок та укласти типовий договір з газопостачання на своє імя, за умови згоди всіх співвласників квартири та при наявності переукладеного договору на розподіл природного газу, для чого їй необхідно звернутися до уповноваженого представника ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» з відповідною заявою. Тому просить відмовити у задоволенні позову в частині проведення поділу особових рахунків (а.с.78-82).

29.12.2018 року від позивачки надійшла відповідь на відзив ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», в якій вона не погоджується з доводами відповідача ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», оскільки витрати по сплаті комунальних послуг несе виключно позивачка. Всі комунальні договори по обслуговуванню квартири укладені з відповідачем ОСОБА_2, який ніяких витрат не несе. Утримання квартири по всім комунальним послугам є надмірним для позивачки. Частки співвласників є рівними по 1/3 частини за кожним. Встановлення співвласникам порядку користування квартирою з виділенням конкретних приміщень в натурі не припиняє право спільної власності, тому що такі частини не перетворюються в обєкт самостійної власності кожного з них. За таких обставин є можливим та законним визначити ідеальні частки співвласників квартири у розмірі 1/3 частини на кожного співвласника. Розподіл особових рахунків у квартирі між співвласниками відповідно до їх часток у праві власності на квартиру за відсутності встановленого порядку користування квартирою, що перебуває у приватній (спільній частковій) власності не суперечить закону. Щодо посилання відповідача на п.10 Розділу ІІІ «Порядок постачання природного газу побутовим споживачам», позивачка зазначає, що інші співвласники квартири згоди не надавали і ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» таких дій не пропонували. Таким чином, на думку позивачки, кожен зі співвласників має право та можливість приєднатися до укладеного типового договору на підставі заяви - приєднання та отримати окремий особовий рахунок для розподілу особових рахунків у квартирі між співвласниками відповідно до їх часток у праві власності на квартиру за відсутності встановленого порядку користування квартирою, яка перебуває у приватній (спільній частковій) власності, що не суперечить закону (а.с.100-107).

02.01.2019 року від відповідача ПАТ «Сумиобленерго» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги в частині розподілу особових рахунків не визнає та зазначає, що правовідносини, які склалися з позивачем, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила). Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.9 цих Правил відкриття особового рахунку для розрахунків за спожиту електричну енергію відбувається тільки після укладення відповідного договору, якщо сторони дійшли згоди за його істотними умовами. З метою укладення окремих договорів, власникам квартири необхідно провести роботи з монтажу окремої електропроводки в належній кожному частині квартири, встановити окремий прилад обліку електричної енергії та укласти окремі договори. Крім того, позивачу необхідно звернутися до житлової організації, що обслуговує вказаний багатоквартирний житловий будинок з відповідною заявою для встановлення окремого приладу обліку та підключення частини квартири до електричної мережі будинку. Після виконання всіх умов між позивачем та ПАТ «Сумиобленерго» буде укладено відповідний договір про надання послуг з електропостачання. В іншому випадку, за наявності одного приладу обліку та відповідно одного особового рахунку, питання щодо розподілу витрат на оплату спожитої електроенергії повинно вирішуватися безпосередньо між власниками квартири (а.с.109-110).

Від відповідача ОСОБА_3 02.01.2019 року надійшла заява, відповідно до якої він позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.114).

03.01.2019 року від відповідача ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надійшов відзив, в якому просять у задоволенні позовних вимог в частині розподілу особових рахунків відмовити. Зазначають, що відповідно до п. 8 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В договорі, укладеному між ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» пунктом 3.3 передбачено, що за наявності у квартирі засобів обліку гарячої води і теплової енергії справляння плати за нормативними (нормами) споживання не допускається. У випадку, коли майно перебуває у спільній власності кількох осіб, особовий рахунок оформляється на одного із співвласників, однак обовязок по сплаті житлово-комунальних послуг усі співвласники несуть солідарно. Відкриття окремих рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників в натурі та встановлення окремих облікових приладів на споживання води, газу, електричної та теплової енергії. Крім того, укладання окремого договору найму на одного з членів сімї допускається, якщо житлова площа, що припадає на нього, може бути виділена у вигляді окремої квартири, чи іншого ізольованого приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат. В звязку з чим просить відмови у задоволенні позовних вимог про розподіл особового рахунку (а.с.115-117).

08.01.2019 року від позивачки надійшло пояснення з приводу відзиву відповідача ПАТ «Сумиобленерго», відповідно до якого, позивачка зазначає, що вона не заперечує проти укладання договору на підставі окремо виділеного особового рахунку саме на співвласника квартири, є співвласником квартири по місцю постачання та споживання електроенергії. Утримання квартири по всім комунальним послугам є надмірним для позивачки. Розподіл особових рахунків у квартирі між співвласниками відповідно до їх часток у праві власності на квартиру за відсутності встановленого порядку користування квартирою, що перебуває у приватній (спільній частковій) власності не суперечить закону (а.с.129-134).

Відповідачі ОСОБА_2, ПП «СІБ», ТОВ «Водоторгприлад», ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» повідомлені про розгляд справи у спрощеному провадженні, однак відзиви від них на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні чи будь-які інші заяви до суду не надійшли. Копія ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви та доданими до неї копіями документів вручена ПП «СІБ» - 13.12.2018 року (а.с.72), ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» - 10.12.2018 року (а.с.70), ТОВ «Водоторгприлад» - 10.12.2018 року ( а.с.71), ОСОБА_2 - 02.01.2019 року (а.с.98), про що в справі маються письмові повідомлення.

Враховуючи, що відповідно до положень ст.277 ч.4, ч.5 ЦПК України відповідачі не подали заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, будь яких заяв про це не надійшло, справа відкрита у спрощеному позовному провадженні, є малозначною, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень ч.5 ст. 279 ЦПК. При цьому доводи позивачки, зазначені у позові про розгляд справи у загальному позовному провадженні не заслуговують на увагу, так як не обґрунтовані належним чином, законних підстав для переходу у загальне позовне провадження суд не вбачає в розумінні ст.19, ст.ст.274-279 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя 08.11.1985 року народився син ОСОБА_3 (а.с.13,16).

30.11.1999 року було видане свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого виконавчий комітет Охтирської міської ради посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою вул. Червоноармійська (Армійська), 78, кв.31, м. Охтирка, Сумської області належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.19-21).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.22).

Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 31 в житловому будинку № 78 по вул. Червоноармійська (Армійська), в м. Охтирка Сумської області, загальна площа квартири становить 48,30 кв.м, жила площа - 26,70 кв.м, підсобна площа - 19,10 кв.м, корисна площа 45,80 кв.м. Квартира складається з двох жилих кімнат, з них кімната 5 площею 10 кв.м, кімната 7 площею 16,70 кв.м, лоджія розміром 5,00 м х 0,5 м площею 2,50 кв.м (а.с.20-21).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майно.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Частинами 1,2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що частки майна співвласників спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, набутого внаслідок приватизації у квартирі за адресою АДРЕСА_3 не визначені.

Звертаючись з даним позовом позивач фактично просить визначити частки у спільній частковій власності.

З огляду на викладене, враховуючи, що спірна квартира передана у спільну сумісну власність трьом співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без визначення їх часток, виходячи з рівності часток співвласників, суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників становить 1/3, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про розподіл особових рахунків, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01.08.2006 року між ОСОБА_2 та ПП «СІБ» в особі директора ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку № 78 по вул. Червоноармійській (а.с.52).

Як вбачається з матеріалів справи в ПП «СІБ» на імя ОСОБА_2 за адресою вул. Армійська, 78/31, м. Охтирка Сумської області відкрито особовий рахунок 300730 (а.с.53); в ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» на імя ОСОБА_2 за адресою вул. Армійська, 78/31, м. Охтирка Сумська область відкрито особовий рахунок 90841, кількість мешканців 3 чоловік (а.с.54).

29.05.2012 року між ПАТ «Сумигаз» та ОСОБА_2 був укладений договір №730730 про надання населенню послуг з газопостачання, згідно якого зобовязується безперервно надавати споживачеві, членам його сімї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги і постачання природнього або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с.55-56).

Відповідно до додатку до «Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» постачальником природнього газу на території ліцензованої діяльності з розподілу природнього газу ПАТ «Сумигаз» є ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» (а.с.87-97).

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт.

Згідно п. 3 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачальники зобовязані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно п. 2 розділу 3 цих Правил договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На офіційному сайті ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» було розміщено договір постачання природного газу, який доступний для ознайомлення кожному споживачу. Отже, правовідносини між ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_2. врегульовані шляхом укладання типового публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Договір) він регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Згідно п. 1.2. Договору постачання природного газу його умови розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що він є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природній газ (а.с.85-86).

Таким чином, судом встановлено, що між ПАТ «Сумигаз» та ОСОБА_2 маються договірні відносини, що утворилися шляхом його приєднання його до умов договору розподілу природного газу, на що вказує надання оператором ГРМ природного газу в квартиру за адресою АДРЕСА_4 через постачальника ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» та споживання і здійснення оплати за поставлений газ.

29.07.2004 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Водоторгприлад» був укладений договір №5191 про надання населенню послуг з водопостачання, відповідно до якого виробник зобовязується надавати Споживачеві- наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сімї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послуги з водопостачання, а Споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах цього Договору (а.с.58-59).

29.07.2004 року між ОСОБА_2 та ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» був укладений договір №2557 про надання населенню послуг з водовідведення, відповідно до якого виробник зобовязується надавати Споживачеві - наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сімї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послуги з водовідведення, а Споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах цього Договору (а.с.60-61). На підставі вказаних договорів на імя ОСОБА_2 відкритий особовий рахунок №0, що підтверджується матеріалами справи (а.с.62).

18.06.2002 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Сумиобленерго» був укладений договір про користування електричною енергією, умови якого регулюють взаємовідносини обох сторін з постачання та користування електричної енергії (а.с.63). На імя ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок 182026208, за яким сплачується плата за користування електричною енергією на рахунок Філія «Охтирський РЕМ» ПАТ «Сумиобленерго», що підтверджується матеріалами справи (а.с.64).

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах з управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном.

Як випливає з положень п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитками, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі, коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сімї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Відповідно до п. 3.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 27.06.2008 р. №190, рахунки за воду і за скидання стічних вод до мережі водовідведення виписуються виробником споживачам. Якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником. Розподіл суми рахунку між субспоживачами, на яких не відкрито окремих особових рахунків, здійснюється споживачами самостійно. У випадках, коли засоби обліку на вводах субспоживачів відсутні, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу водоспоживання.

Згідно п. 4 Правил надання послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999р. № 2246,послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Договір підписується газопостачальним і газорозподільним підприємствами і споживачем протягом 14 календарних днів з дня отримання відповідної заяви від споживача. Для укладення договору або внесення змін до нього споживач повинен предявити: документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України); для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює); технічний паспорт на будівлю або домову книгу; довідку про зареєстрованих осіб у квартирі, приватному будинку; документ, що підтверджує право власності на квартиру, приватний будинок або користування ними. Газопостачальні, газорозподільні підприємства, що здійснюють постачання та розподіл природного газу на закріпленій території, не мають права відмовити споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору. За однією поштовою адресою укладається один договір. У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір. У разі коли обєкт споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в договорі.

Відповідно до п. 2 Правил обєкт споживача-територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

Відповідно до п.п. 2.3.6, 2.3.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, послуги з облаштування вузла обліку електроустановки або реконструкції вузла обліку надаються споживачу постачальником послуг комерційного обліку електричної енергії відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку та Кодексу комерційного обліку.Надання споживачу замовлених ним послуг з облаштування вузла обліку або реконструкції вузла обліку електричної енергії здійснюється за рахунок споживача.У разі розділення обліку електричної енергії оплата послуг облаштування вузла обліку або реконструкції вузла (вузлів) обліку електричної енергії здійснюється за рахунок осіб, з ініціативи яких проводиться відповідне розділення.

У разі необхідності заміна або реконструкція вузла обліку здійснюється за рахунок ініціатора такої заміни або реконструкції в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Під час розрахунку вартості облаштування вузла обліку або реконструкції вузла обліку електричної енергії постачальником послуг комерційного обліку враховуються: 1) матеріальні витрати на виконання робіт (надання послуг), до складу яких входить вартість використаної ним власної сировини, матеріалів, виробів (засобів вимірювальної техніки), конструкцій; 2) вартість використання машин і механізмів, які застосовуються для виконання цих робіт (послуг); 3) вартість прямих витрат, які повязані з оплатою праці працівників, що задіяні у виконанні цих робіт (наданні послуг);4) відсоток загальновиробничих витрат та норма прибутку.

Відповідно до п. 4.1.11 Кодексу системи розподілу, субєкт господарювання (у тому числі ОМСР) має право за зверненням Замовника погодити приєднання електроустановок Замовника до власних електричних мереж у таких випадках: у рахунок зменшення договірної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії на напрузі приєднання власних струмоприймачів субєкта господарювання;у межах договірної потужності цього субєкта за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії у відповідний період доби;без зменшення договірної потужності цього субєкта за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії у разі підключення електроустановок, призначених для виробництва електричної енергії генеруючою одиницею типу А, у межах договірної потужності цього субєкта.Про своє рішення щодо погодження приєднання до власних електричних мереж субєкт господарювання листом повідомляє Замовника протягом 3 робочих днів з дня отримання звернення.При виконанні такого приєднання мають виконуватися такі умови: 1) електроустановки Замовника, які приєднуються, не можуть погіршувати якість електропостачання існуючих Користувачів, приєднаних у цьому енерговузлі; 2) схема приєднання електроустановки до мереж не може виконувати функції транзитної установки для живлення інших Користувачів;3) має бути забезпечений окремий комерційній облік електроенергії, відпущеної, виробленої, включаючи витрати на власні потреби, електроустановками Замовника (потужність власних потреб приєднується за рахунок дозволеної потужності основного споживача), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії;4) субєкт господарювання (основний споживач) і Замовник після реалізації проекту мають забезпечити виконання доведених завдань щодо примусового розвантаження, АЧР тощо;5) електроустановки з виробництва електроенергії Замовника мають відповідати вимогам щодо генеруючих одиниць типу А (регулювання напруги, реактивної потужності, моніторинг показників);6) субєкт господарювання (основний споживач) має погодити з ОСР проект, розроблений Замовником;7) субєкт господарювання (основний споживач) разом із Замовником забезпечує виконання погоджених ОСР проектних рішень, а також має повідомити ОСР про завершення будівництва та підключення обєкта Замовника.

Згідно вимог п. 3.9. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 27 червня 2008 року № 190, рахунки за воду і за скидання стічних вод до мережі водовідведення виписуються виробником споживачам. Якщо споживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником. Розподіл суми рахунку між субспоживачами, на яких не відкрито окремих особистих рахунків, здійснюється споживачами самостійно. У випадках, коли засоби обліку на вводах субспоживачів відсутні, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу водоспоживання.

З цих положень випливає, що відкриття окремих особових рахунків на кожного із співвласників можливе лише після виділення часток кожного із співвласників в натурі, та встановлення окремих обчислювальних приладів.

Крім того, відкриття окремих особових рахунків по оплаті спожитої електричної енергії не можливе без проведення робіт по монтажу окремої електропроводки в належних співвласникамчастин квартири та встановлення окремих приладів обліку використаної електроенергії і зазначені роботи повинні бути виконані відповідно до Правилкористування електричною енергією для населення.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, взагалі не передбачено можливості встановлення декількох засобів обліку наданих послуг в один обєкт споживання. Згідно із п.10 Правила постачання природного газу, за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об'єкт побутового споживача перебуває у власності кількох осіб, договір укладається з одним із співвласників, за умови письмової згоди усіх співвласників, про що робиться відмітка в договорі.

Посилання позивача на тягар утримання спільної сумісної власності одноособово за усіх власників, суд до уваги не приймає, оскільки позовних вимог про стягнення коштів витрачених на утримання належного йому майна позивачем не заявлено.

При цьому, суд зазначає, що в разі, якщо співвласник квартири або інша особа, яка проживає в квартирі, ухиляється від обовязку з утримання квартири, в тому числі і від сплати комунальних послуг, то відповідні кошти можуть бути стягнуті з них в судовому порядку за позовом іншого співвласника, який поніс такі витрати, за підстав, передбачених цивільним або житловим законодавством.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року по справі 759/2823/16-ц пр. № 61-13518св18.

Таким чином, позовні вимоги про розподіл особових рахунків, суд вважає передчасними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та не підлягають задоволенню, так як розподіл особового рахунку проводиться на підставі заяви та поданих документів. Підстави для розподілу рахунку є виділення частки у натурі з нерухомого спільного майна, рішення суду про визначення порядку користування квартирою, при цьому позивачкою доказів цього до суду не надано, цим же судовим рішенням визначено частки співвласників по 1/3 частки за кожним, утім, як встановлено судом, між співвласниками станом на день розгляду справи не узгоджений порядок користування спільною квартирою, частки таких в натурі не виділені, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають спільно у вказаній квартирі, про що стверджує і позивачка у позові,окремі прилади обліку споживання теплової та електричної енергії не встановлені.

Вирішуючи позов у межах заявлених вимог, суд вважає, що позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів щодо порушення її прав у цій частині позовних вимог, а також доказів, які б давали суду законних підстав для розподілу таких рахунків, оскільки не визначена конкретна житлова площа, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, не визначена площа приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні, в позасудовому порядку сторони не звертались з вимогою до відповідних організацій про укладення з ними окремих договорів, і їм не було в цьому відмовлено, на момент розгляду справи судом не встановлено порушення, невизнання або оспорювання житлових прав мешканців спірної квартири з боку обслуговуючих організацій.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних субєктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій обєктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обовязків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визначення ідеальних часток за кожним співвласником квартири, а в іншій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачка при зверненні з позовом до суду сплатила судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (а.с.1, 2), що підтверджується відповідними квитанціями.

Позовні вимоги позивачки судом задоволено частково, а саме лише в частині визначення ідеальних часток співвласників квартири, в звязку з чим судові витрати відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки пропорційно задоволених вимог в розмірі 704,80 грн., а саме по 352,40 грн. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 272, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного підприємства «СІБ», Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОКЕНЕРГІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад», Дочірнього підприємства «Водоочистка» Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад», Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» про розподіл особового рахунку по оплаті за житлово-комунальні послуги з визначенням ідеальних часток співвласників квартири- задовольнити частково.

Визначити розмір ідеальних часток співвласників квартири за адресою: АДРЕСА_3, яка знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, по 1/3 частині за кожним співвласником.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір по 352,40 грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_7