Провадження № 2/219/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хомченко Л.І.,

секретар Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 року позивачі звернулися до Артемівського міськрайонного суду Донецької області до відповідача з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу будинку від 22 жовтня 2003р. вони придбали у відповідачки, ОСОБА_4 та у ОСОБА_5, в інтересах також якої діяла відповідачка, житловий будинок у рівних частках кожний по 1/3 частці, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який розташований на земельній ділянці розміром 590,0 кв.м. Наразі вони мають намір продати вказаний будинок, проте їм стало відомо, що не зважаючи на те, що вони є власниками вказаного вище будинку ще з 2003р, вони тим не менш формально не є власниками земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, оскільки щодо неї не було укладено окремого договору купівлі-продажу. Наразі без вирішення цього питання продаж даного будинку є неможливим.

Окрім того, з метою визначення власника даної земельної ділянки було здійснено адвокатський запит до міськрайонного управління ГУ Держгеокадастру у Донецькій області у Бахмутському районі та м.Бахмуті. Згідно довідки від 21.08.2017 №1942/111-17, яка видана цією установою, земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходиться у власності ОСОБА_6, яка була попереднім власником вказаного вище будинку. Також аналогічна інформація відображена в Державному акті про право приватної власності на землю від 30 грудня 1994р.

В той же час ОСОБА_6 померла, а її правонаступником (спадкоємцем) є ОСОБА_4 (відповідач по справі) свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 1-4976, посвідченого 05 серпня 1998 р. ОСОБА_7 завідуючою Першої Артемівської ДНК та зареєстрованого у Артемівському БТІ за № 12-1762 від 12.08.1998 р., що вбачається з п.2 договору купівлі-продажу від 02.10.2003 р.

У зв'язку з цим просить суд визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 590 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, у рівних частках за кожним по 1/3 частці.

Представник позивача в судовому засіданні не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання в якому позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Наслідки визнання позову, що передбачені процесуальним законодавством відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

З договору купівлі-продажу будинка від 22.10.2003 року (а.с.10) вбачається, відповідач - ОСОБА_4, яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_5, продали, а позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3, придбали у рівних частках кожний, будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11) ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належить по 1/3 частині будинок за адресою: АДРЕСА_1. Вказане також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю (а.с.17) та інформаційними довідками головного управління Держгеокадастру у Донецькій області міськрайонне управління у Бахмутському районі та м.Бахмут (а.с.18,88), власником земельної ділянки яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_6. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.90) ОСОБА_6, померла 31.10.1997 року.

Спадкоємцями майна ОСОБА_6, яке складається із житлового будинку АДРЕСА_1, по 1/2 частині за кожним, є її чоловік - ОСОБА_8 та її мати - ОСОБА_5, що підтверджуються відповідними свідоцтвами (а.с.121,123).

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на час набуття права власності на житловий будинок) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Згідно з абз.2 ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на час набуття права власності на житловий будинок) якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 328, 377 ЦК України, ст. 4, 5, 6, 12,13, 77-81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. 120 ЗК України, суд

ВИРІШИВ :

Визнати право власності на земельну ділянку площею 590 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у рівних частках за кожним по 1/3 частці.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Л.І.Хомченко