Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 756/9094/15-ц

провадження № 61-47455св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_3 та заяву його представників-адвокатів: ДядечкаСергія Володимировича: Ніцоса Андрія Андрійовича, Ауксутіса ЕдуардаСтаніславовича, Галюти Марини Григорівни, про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27 листопада 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., а судді Черняк Ю. В. та Гулько Б. І. призначені до складу колегії для розгляду цієї справи (постійно діюча колегія).

Ухвалою судді Верховного Суду від 28 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, учасникам справи раз'яснено право на подання відзиву.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2018 року у задоволенні заяв ОСОБА_3. про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д., Гулька Б. І. і Черняк Ю. В., відмовлено, а заяву визнано необгнутованою. Відведено суддю Гулька Б. І. від участі у розгляді справи за його заявою про самовідвід. Заяву ОСОБА_3. про відвід суддям Верховного Суду Луспенику Д. Д. і Черняк Ю. В. передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою судді Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3. про відвід суддів Верховного Суду Луспеника Д. Д. і Черняк Ю. В. відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2018 року задоволено клопотання ОСОБА_2 та зупинено дію рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_3. до ОСОБА_2 про стягнення боргу призначено до розгляду в складі колегії суддів з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

12 та 13 лютого 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли дві аналогічні за змістом: заява ОСОБА_3 та заява його представників-адвокатів: Ніцоса А. А., Ауксутіса Е. С. й Галюти М. Г., про відвід колегії суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., в яких заявники зазначають, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості суддів при розгляді цієї справи.

При цьому, заявники зазначають, що суддя Луспеник Д. Д. працює в одній судовій колегії з суддею Гульком Б. І., який є Головою Касаційного цивільного суду, з яким тривалий час і спільно розглянули багато справ. На їхню думку, суддя Гулько Б. І., заява про самовідвід якого раніше була задоволена, має вплив на колегію суддів.

Крім того, суддя Луспеник Д. Д., як суддя-доповідач, з порушеннями вимог ЦПК України відкрив касаційне провадження, зупинив дію оскаржуваних судових рішень. Також зазначається, що справу визначено як складну, проте колегією суддів її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи. А участь у справі інших суддів колегії через вплив на колегію суддів зі сторони Голови Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. носить лише формальний характер.

З урахуванням викладеного та з посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й відповідну прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_3. та його представники-адвокати зазначають, що існують достатні підстави вважати, що є сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Розглянувши заяви ОСОБА_3. та його адвокатів: Ніцоса А. А., Ауксутіса Е. С., Галюти М. Г., колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу); якщо, зокрема: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді (пункт 5).

Саме на вказані підстави для відводу суддів від участі при розгляді справи посилалися заявники.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяв про відвід колегії суддів Верховного Суду: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. не свідчить про наявність підстав, передбачених наведеною вище статтею 36 ЦПК України, для відводу колегії суддів.

Посилання заявників на те, що суддя Луспеник Д. Д. в одній колегії з суддею Гульком Б. І. ухвалювали багато судових рішень, а тому суддя Гулько Б. І., як Голова Касаційного цивільного суду, може мати вплив на нього, є голослівними, безпідставними. Згідно з правилами ЦПК України у суді касаційної інстанції створені постійні судові колегії і безпідставний розгляд справи поза межами цієї колегії є недопустимим.

Відповідно до частини другої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У зв'язку з цим незгода з процесуальними ухвалами судді Луспеника Д. Д. і колегії суддів не може бути підставою для відводу.

Крім того, при відкритті касаційного провадження та призначенні справи до розгляду справа як складна не визначалась, але й згідно з частиною шостою статті 19 ЦПК України вона не віднесена до малозначних справ. Тому розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи призначено відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України, з наведенням відповідних мотивів.

Посилання заяв про відвід на те, що штучно й формально збільшено чисельний склад колегії суддів до п'яти суддів для розгляду справи, є безпідставним, оскільки у Касаційному цивільному суді всі справи по суті розглядаються у складі п'яти суддів. Така практика у суді касаційної інстанції цивільної юрисдикції існувала і існує всю історію цивільного судочинства в Україні.

Разом з тим колегія суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С.Ф., Черняк Ю. В., заявила самовідвід від участі у розгляді цієї справи з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об'єктивності та неупередженості суду і суддів.

Щодо суб'єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді Верховного Суду Луспеник Д. Д., Білоконь О. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф., Черняк Ю. В. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного.

Згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Проте, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д. Д., Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., аби усунути обставини, які б давали сумнів в об'єктивності та неупередженості суду і суддів.

Таким чином, заяву про самовідвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Д. Д.,Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 36, 40, 41 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 та заяви його представників-адвокатів: Ніцоса АндріяАндрійовича, Ауксутіса Едуарда Станіславовича, Галюти Марини Григорівни, про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Луспеника Дмитра Дмитровича, Білоконь ОлениВалеріївни, Синельникова Євгена Володимировича, Хопти Сергія Федоровича, ЧернякЮлії Валеріївни, відмовити, а заяви визнати необґрунтованими.

Заяву про самовідвід колегії суддів Верховного Суду: Луспеника Дмитра Дмитровича, Білоконь Олени Валеріївни, Синельникова Євгена Володимировича, Хопти Сергія Федоровича, Черняк Юлії Валеріївни, задовольнити.

Відвести суддів Верховного Суду: Луспеника Дмитра Дмитровича, Білоконь Олену Валеріївну, Синельникова Євгена Володимировича, Хопту Сергія Федоровича, Черняк Юлію Валеріївну, за їх заявою від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Справу передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк