Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/277/18
Номер провадження 4-с/540/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2О, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла дана справа за скаргою ОСОБА_1, мотивована тим, що державним виконавцем було винесено постанови, зокрема: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам та про арешт майна боржника від 21.02.2018 р., з якими боржник не погоджується. Він зазначає, що державний виконавець виносячи постанову про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України поставив сімю заявника у складі 4-х дітей та вагітної дружини у скрутне матеріальне становище, так як праця за кордоном є основним його джерелом доходів, а без виїзду за кордон він не зможе утримувати сімю і сплачувати аліменти. Крім того на липень 2017 року у нього практично не було заборгованості, у звязку з чим неправомірні дії державного виконавця були ним оскаржені 09.02.2018 р. до суду, по якій відкрито провадження. Таким чином, заявник вважає, що державний виконавець не мала права виносити вищеперераховані постанови до вирішення скарги на її дії щодо заборгованості по аліментах. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить визнати дії державного виконавця Карлівського РВ ДВС ОСОБА_2 неправомірними і зобовязати його усунути порушення його прав, просить скасувати вищезазначені постанови від 21.02.2018 р. та поновити пропущений строк з поважних причин для подання скарги, так як отримав оскаржувані постанови 06.03.2018 р.

22.03.2018 р. від начальника Карлівського РВ ДВС у Полтавській області ОСОБА_3 надішли заперечення на скаргу, в яких він просить у задоволенні скарги відмовити та зазначив, що відповідно внесення змін до законодавства, яким передбачено посилення відповідальності батьків, які сплачують аліменти, зокрема до платників аліментів, які допустили заборгованість у розмірі, що перевищує суму аліментів за 6 місяців, передбачено застосування нових правових механізмів, які забезпечуватимуть додатковий захист дітей в частині отримання аліментів. Так, за розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 станом на 21.02.2018 р. складає 20578,83 грн. а зважаючи на те, що сукупний її розмір перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем були винесені постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та встановлення тимчасового обмеження у праві полювання. Так як на момент винесення вищевказаних постанов у матеріалах виконавчого провадження були відсутні відомості про скасування заборгованості по сплаті аліментів, а тому державний виконавець був зобовязаний винести дані постанови (а.с.17-19).

В судове засідання стягувач, боржник та державний виконавець не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.72,154,155), а тому суд уважає відповідно ч.2 ст.450 ЦПК України за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Судом установлено, що 28.03.2014 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №42726281 по виконавчому листу №2-805 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, починаючи з 29.07.2004 р. до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_4М, який виданий 29.04.2004 року Карлівським районним судом Полтавської області (а.с.79).

Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 21.02.2018 року за період з 01.03.2014 року по 21.02.2018 року становить у розмірі 20578,83 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (а.с.130,131).

За змістом ст. 2 Закону України «Про виконавчепровадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, засад, зокрема, верховенства права та співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

21 лютого 2018 року в межах виконавчого провадження державним виконавцем Карлівського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області прийнято постанови про тимчасове обмеження тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; 5) про арешт майна ОСОБА_1 (а.с.135-139).

Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

В той же час, суд уважає що у даному випадку вказані обмеження застосовані із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник ОСОБА_1 відомостей про те, що він працює за кордоном державному виконавцю та суду не надав, тобто відсутні відомості про те, що обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами позбавляє останнього основного законного джерела засобів для існування, а тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України порушує його конституційне право на працю. Доводи боржника зводяться до невизнання заборгованості по сплаті аліментів, натомість із розрахунку убачається, що аліменти ОСОБА_1 сплачував не в повному обсязі.

При цьому, суд також звертає увагу, що наявність заборгованість за аліментами має триваючий характер, і мала місце на час вжиття державним виконавцем обмежень, а тому у даному випадку не порушений принцип дії закону у часі.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону. В межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що постанови державного виконавця прийняті державним виконавцем Карлівського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області Даниловою О.О. у спосіб та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах її повноважень, а тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447,451 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.М.Косик