Справа № 185/9199/18
Провадження № 2/185/1094/19
У Х В А Л А

18 лютого 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

секретаря судового засідання Волошиної К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження у справі слід зупинити з наступних підстав.

Позивач у позовній заяві зазначає, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, частиною якого є Умови та Правила надання банківських послуг.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об'єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Направляючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто під час розгляду справ з аналогічними фактичними обставинами банки на підтвердження тих чи інших умов кредитування повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Таким чином, оскільки наведений правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважала, що це є необхідним для формування єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 754/13763/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, що розглядається, досліджуються подібні правовідносини, суд вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої судової справи у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, а саме справи № 754/13763/15-ц.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного суду від 03.10.2018 року по справі № 554/2591/16-ц, від 10.10.2018 року по справі № 263/12686/16-ц та від 17.10.2018 року по справі № 755/20732/15-ц.

Керуючись п. 10 ч. 1, ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п'ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з моменту підписання її суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя М. М. Перекопський