Справа № 215/775/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

присяжних: - ОСОБА_1

- ОСОБА_2

за участю: секретаря - Азаренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Комунального закладу «Криворізький протитуберкульозний диспансер » Дніпропетровської обласної ради» про примусове лікування в протитуберкульозному закладі, заінтересована особа: ОСОБА_3,-

СУТЬ СПОРУ:

13.02.2019 представник заявника головний лікар КЗ «КПТД » ДОР» ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про примусове лікування в протитуберкульозному закладіОСОБА_3

Заява мотивована тим, що з 20.03.2018 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в КЗ «КПТД » ДОР», з діагнозом: НЛТБ(04.12.18)легень(дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+), МГ+, Ріф +, Культура (+), Резистентність І (-), Гістологія (0), Категорія2,Когорта 4(2018).

Взята на диспансерний облік з діагнозом: ЗЗТБ (03.10.17)в/частки правої легені (фіброз), Деструкція (-), МБТ (-), Мазок (-), Категорія 5.1, Когорта 4(2017).

ОСОБА_3 хворіє на туберкульоз легень з 2013 року, неодноразово лікувалася, у вересні 2018 був їй виставлений діагноз : РТБ (04.09.18) легень (дисемінований),Д-МБТ+М+МГ+Ріф-К0, Рез0, Гіст0, кат.2,Ког.3(2018). Враховуючи негативну клініко-рентгенологічну динаміку, наявність бактеріовиділення, діагноз змінено: НЛТБ (04.12.18) легень(дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+) МГ+Ріф-Культура(-), РезистентністьІ (-), Гістологія(0), Категорія2, Когорта4(2018).

Хвора неодноразова знаходилася на стаціонарному лікуванні з 31.08.18 по 03.01.19, виписана за не однократне порушення лікарняного режиму. 19.01.19 ОСОБА_3 повторно госпіталізована до І легеневого відділення, 12.02.19 виписана за порушення лікарняного режиму (самовільно покинула відділення).

ОСОБА_3 на даний час,згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії №78 від 13.02.2019 є епідеміологічно-небезпечною для оточуючих, ухиляється від госпіталізації, вільно пересуваючись містом та не отримуючи належного лікування, ОСОБА_3 становить загрозу зараження туберкульозом для інших осіб, тому просить примусово госпіталізувати ОСОБА_3 до стаціонару КЗ «КПТД» ДОР» строком на 8 місяців до повного знебацилення.

14.02.2019 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою КЗ «КПТД » ДОР» про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа: ОСОБА_3, розгляд справи призначено на 09-00 год. 18.02.2019.

18.02.2019 ухвалою суду в судовому засіданні, розгляд справи було відкладено до 9.30 год. 19.02.2019 у звязку з неявкою присяжного ОСОБА_2

19.02.2019 представник заявника ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не викликалася, відповідно до положень ч. 1 ст. 345 ЦПК України, оскільки за даними протитуберкульозного закладу, вона становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Як вбачається із заяви та доданих заявником до заяви матеріалів, ОСОБА_3 перебуває на обліку в протитуберкульозному диспансері з 20.03.2018, з діагнозом : НЛТБ (04.12.18) легень(дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+) МГ+Ріф+Культура(+) Резистентність І (-), Гістологія(0), Категорія2, Когорта4(2018)., неодноразово порушує лікарняний режим, у звязку з негативною клініко-рентгенологічною динамікою, наявністю бактеріовиділення, діагноз було змінено: НЛТБ (04.12.18) легень(дисемінований), Деструкція (+), МБТ (+), Мазок (+) МГ+Ріф-Культура(-), РезистентністьІ (-), Гістологія(0), Категорія2, Когорта4(2018).а.с.4.

Згідно з висновком ЛКК КЗ «КПТД №2» ДОР» № 78 від 13.02.2019, хвора ОСОБА_3 повинна пройти курс лікування строком 8 місяців, до стійкого абацилювання в умовах стаціонару, тому що є епідеміологічно-небезпечною, (а.с.5).

Відповідно до ст. 344 ЦПК України передбачено, що у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності, спрямованої на протидію виникненню і поширенню захворювання на туберкульоз, забезпечення медичної допомоги хворим на туберкульоз, права, обов'язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері протидії захворюванню на туберкульоз визначено Законом України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 5 липня 2001 року № 2586-III.

Згідно ст. 1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Інфекційний контроль за туберкульозом - система організаційних, протиепідемічних та профілактичних заходів, встановлена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя, у стандарті інфекційного контролю за туберкульозом, спрямована на запобігання виникненню туберкульозу та зниження ймовірності інфікування мікобактеріями туберкульозу осіб у лікувально-профілактичних закладах, місцях довгострокового перебування людей та проживання хворих на туберкульоз.

Госпіталізація - поміщення особи, хворої на туберкульоз, або особи, стосовно якої існує підозра захворювання на туберкульоз, до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу з метою діагностики, лікування чи ізоляції.

Протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров'я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз.

Ізоляція - відокремлення від оточуючих особи, хворої на заразну форму туберкульозу, з метою унеможливлення передачі інфекції іншим особам, надання медичної допомоги та здійснення контролю за дотриманням протиепідемічного режиму цією особою.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» встановлено, що хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Відповідно до частини третьої статті 20 цього Закону, хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобовязані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування та проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди і обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуючись вимог протиепідемічного режиму.

Згідно з ст.11 Закону України „Про протидію захворюванню на туберкульоз",у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Згідно з ч. 1 ст. 345 ЦПК України справи про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд розглядає не пізніше 24 годин після відкриття провадження у справі. Особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби.

На підставі ст. 346 ЦПК України, розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації,суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Враховуючи викладені норми права, та врахувавши порушення ОСОБА_3 протиепідемічного режиму, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу КЗ "Криворізький протитуберкульозний диспансер " ДОР" на строк три місяці, до стійкого знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації, тому заява підлягає задоволенню частково.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу.

З урахуванням вимог п. 7 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 1, 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст.ст. 263, 265, 293, 294, 343-346, п.7ч.1 ст.430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву комунального закладу "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" про примусове лікування у протитуберкульозному закладі ОСОБА_3 задовольнити частково.

Примусово госпіталізувати до стаціонару комунального закладу "Криворізький протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, строком на три місяці до стійкого знебацилення, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

В іншій частині заяви -відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста ОСОБА_6 до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 19 лютого 2019 року.

Суддя М.О.Камбул

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2