Справа № 296/8645/18
Провадження № 2/732/106/19
УХВАЛА
іменем України

21.02.2019 Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Карпинської Н.М., секретаря Пінчук С.М., за участі: представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представників відповідача: Горлова Є.С., ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня у загальному позовному провадженні справу за позовом війської частини НОМЕР_1 (третя особа на стороні позивача: військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду і просив стягнути з ОСОБА_2 залишок заборгованості за збитки нанесені державі в сумі 182480,08 грн, визнавши протиправними його дії щодо невиплати такої заборгованості, визначивши щомісячну суму, яку відповідач має сплачувати військовій частині НОМЕР_1 , та кінцевий термін сплати залишку заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 наказом командувача Високомобільних десантних військ Збройних Сил України від 27.07.2017 № 29-РС на посаду сержанта-менеджера групи з відбору військовослужбовців за контрактом управління персоналу (G1) штабу командування Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, який прибув з військової частини НОМЕР_3 м. Житомир, з 27.09.2017 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення. Відповідно до акту приймання-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків, у зв`язку з вибуттям до нового місця служби військовослужбовця ОСОБА_2 , військова частина НОМЕР_4 та військова частина НОМЕР_1 , склали цей акт про те, що перша передала, а друга прийняла заборгованість з відшкодування завданих державі збитків, яка на день виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 не погашена. Залишок заборгованості по цьому акту становить 186423,53 грн. Перебуваючи на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 з ОСОБА_2 було стягнуто за період листопад-грудень 2017 року 3943, 45 грн та 05.12.2017 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту. Залишок боргу на момент звільнення склав суму 182480,08 грн. Наведена сума обґрунтовується посиланням на результати службового розслідування за фактом нестачі приладів нічного бачення, тепловізорів та коліматорних прицілів, AN/PVS-14 № 745743/223255 PVS-14(31) № А1164, військовослужбовцем ОСОБА_2 під час здійснення маршу до населеного пункту Волноваха Донецької області, на одній із зупинок було втрачено прилад нічного бачення PVS-14(31) № НОМЕР_5 . Вказаним висновком встановлено дії військовослужбовця ОСОБА_2 в результаті особистої неуважності та недбалого відношення до своїх службових обов`язків, що полягали в неналежному зберіганні військового майна переданого йому під звіт, що спричинили втрату приладу нічного бачення та завдання матеріального збитку державі в сумі 67806 грн. Позивач посилається на п.13,14 розділу 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», за нормами яких військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи іншої мети, а за шкоду, заподіяну втратою оптичних приладів несуть відповідальність у 3-кратному співвідношенні до його вартості.
Представник відповідача у письмовому відзиві на позов вказав, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту і військова частина, на думку сторони відповідача, вправі звертатися до процедури виконавчого напису нотаріуса. Крім того, військова частина НОМЕР_1 не має права вимоги до відповідача, оскільки ОСОБА_2 перебував у юридичних правовідносинах з військовою частиною НОМЕР_2 . Відсутня належним чином оформлена довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини. Недоведена вина у заподіянні шкоди. Наведена позивачем втрата сталась за наступних оставин: перед бойовим виїздом в зоні проведення АТО під час здійснення маршу до населеного пункту Волноваха Донецької області відповідач, будучи номером обслуги мінометної батареї, зайняв місце в кузові автомобіля 2Ф54 в/н НОМЕР_6 , поклавши поруч з собою сумку з особистими речами та приладом нічного бачення RVS-14 (31) № НОМЕР_5 . Отримав усний наказ командира батареї зайняти місце водія автомобіля, приступив до виконання обов`язків водія автомобіля. Взяти із собою сумку з особистими речами у кабіну автомобіля не виявилось можливим, оскільки у кабіні вже були розміщені речі командира батареї, в той час командир наказав залишати сумку в кузові автомобіля серед інших військовослужбовців. Вина у заподіянні шкоди відсутня, що виключає повну матеріальну відповідальність відповідача, яка у випадку, що розглядається, має визначатися за правилами ст. 130,134 КЗпП України Строки проведення службового розслідування порушені та не узгоджуються з вимогами законодавства в частині строків притягнення винної особи до відповідальності.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав у ньому викладених та просить вимоги позову задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Підтвердив обставини, викладені у відзиві. У позові просить відмовити. Представники відповідача посилаються на незаконність та необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для покладення повної матеріальної відповідальності на відповідача.
Третя особа, повідомлена про час та місце судового розгляду участі у справі не прийняла. Самостійних вимог на предмет спору не заявила. Своїми процесуальними правами розпорядилась вільно на власний розсуд. Тому справа розглядається без участі третьої особи.

Судом встановлено правові позиції сторін і досліджено докази.

Одночасно судом враховано, що згідно частини третьої статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
У даній справі, позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи колишнього військовослужбовця - про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.
Звертаючись із зазначеним позовом, Військова частина послалась на те, що наказом командира військової частини відповідача притягнуто до підвищеноїматеріальної відповідальності та стягнуто з нього суму завдану як збитки державі, які на момент позову повністю не відшкодовані.

Шкода заподіяна державі відповідачем внаслідок недбалого та безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов`язків та військової служби і підлягає відшкодуванню згідно з Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців.
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.
З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.
Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.

Висновок Великої палати підтверджено і в постанові ВП ВС від 12.12.2018 у справі №734/3102/16-ц.
Обгрунтовуючи нову позицію, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Але у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Суд вважає обов`язковим дотриматися зазначеного правового висновку з огляду на положення ч.4 ст.263 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом війської частини НОМЕР_1 (третя особа на стороні позивача: військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Повернути позивачу - військовій частині НОМЕР_2 сплачений судовий збір в сумі 2732 грн 20 коп (Отримувач УК у Городнянському районі/Городнянський район/22030101,код отримувача (ЄДРПОУ): 37715958, банк отримувача: Казначейство України, код банку (МФО): 899998, номер рахунку: 5101, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення її тексту.
Суддя Карпинська Н.М.

С: