ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 640/15222/14-ц

провадження № 22-ц/818/4086/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - заступник начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопов Андрій Володимирович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича за апеляційною скаргою заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бородіної Н.М., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 25 червня 2019 року), -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року скаргу задоволено частково. Визнано бездіяльність державного виконавця - заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича, щодо незакінчення виконавчих проваджень №47024816, 47024822, 47024830 неправомірною. Зобов`язано державного виконавця - заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича прийняти рішення про закінчення виконавчих проваджень №47024816, 47024822, 47024830. В решті скарги - відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопов Андрій Володимирович просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що на примусовому виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 75 617,97 доларів США, суму заборгованості у розмірі 96 869,46 грн. та сплаченого судового збору. 25 березня 2015 року відкриті виконавчі провадження №47024816, 47024822, 47024830. Державним виконавцем вживалися заходи, спрямовані на повне та своєчасне виконання судового рішення. Проте 29 листопада 2017 року за виконавчими провадженнями винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказані постанови державного виконавця скасовано не було, вони є чинними. Тому відсутні підстави для закриття виконавчих проваджень з урахуванням вже наявних постанови про повернення виконавчих документів стягувачу. Крім того, заступник начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопов Андрій Володимирович вважає, що скаржником пропущений десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою, оскільки представником боржника неодноразово здійснювались заходи щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження і лише 14.05.2019 року подана скарга.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець отримав ухвалу суду про скасування рішення суду, на підставі яких видані виконавчі листи, проте не прийняв рішення про закінчення виконавчих проваджень. Наявність постанови про повернення виконавчих документів не є перешкодою для закінчення виконавчих проваджень.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 75 617,97 доларів США, суму заборгованості за пенею та штрафом по кредитному договору у розмірі 96 869,46 грн. та судовий збір (а.с.8-9).

Постановами державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича від 25 березня 2015 року відкриті виконавчі провадження №47024816, 47024822, 47024830 на виконання вищевказаного рішення суду (а.с.11,20).

Державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду (а.с.26-31).

29 листопада 2017 року виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором по виконавчим провадженням №47024816, 47024822, повернуто стягувачу з посиланням на те, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Виконавчий документ за провадженням № 47024830 повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.50).

З інформації про виконавче провадження станом на 24.05.2019 року вбачається, що стан виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 визначено як «завершені» (а.с.15-24).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30 січня 2019 року задоволена заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року; заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду в порядку загального провадження (а.с.10-11).

02 травня 2019 року в.о. начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопов А.В. за результатами звернення ОСОБА_3 направлено лист скаржнику, в якому зазначено, що наразі відсутні підстави для зняття зазначених у зверненні арештів, накладених в рамках виконавчих проваджень №47024816, 47024822 та № 47024830 через те, що за вказаними виконавчими провадженнями ще 29.11.2017 року державним виконавцем були прийняті рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.26).

Як на підставу вимог скарги, ОСОБА_1 посилався на бездіяльність державного виконавця заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича. Вказував, що він просив державного виконавця зняти арешт з його майна та коштів, які були накладені під час здійснення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №47024816, 47024822, 47024830. Повернення виконавчого документу стягувачеві не є підставою для зняття арешту з майна та коштів боржника. Тоді як закінчення виконавчого провадження тягне за собою зняття арешту з майна та коштів боржника. Вважає, що наявні підстави для закінчення виконавчого провадження №47024816, 47024822, 47024830, оскільки ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30 січня 2019 року скасовано рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист. Повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не може бути підставою для відмови у закінченні виконавчого провадження, оскільки повернення виконавчого документа не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд визнати бездіяльність державного виконавця щодо незакінчення виконавчих проваджень №47024816, 47024822, 47024830 неправомірною та зобов`язати заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича прийняти рішення про закінчення вказаних виконавчих проваджень, які входили до складу зведеного виконавчого провадження №51399709.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у період здійснення виконавчих проваджень № 47024816, 47024822, 47024830 з виконання виконавчого листа № 640/15222/14-ц, виданого Київським районним судом міста Харкова 22 січня 2015 року, визначені Законами України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) та "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, що діяв на час відкриття виконавчих проваджень № 47024816, 47024822, 47024830, з примусового виконання виконавчого листа № 640/15222/14-ц, виданого 22 січня 2015 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року.

Частиною 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До спірних правовідносин має застосовуватись Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, оскільки виконавче провадження було відкрито 25 березня 2015 року, тобто до набрання чинності вказаним законом.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час відкриття виконавчих проваджень, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, в тому числі якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.5 вказаної статті, виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином Законом України «Про виконавче провадження» чітко передбачені два окремих процесуальних рішення державного виконавця як повернення виконавчого документу стягувачеві, так і закінчення виконавчого провадження. При цьому Закон не містить посилання на те, що державний виконавець після повернення виконавчого документу стягувачеві може винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Матеріали справи свідчать про те, що 29 листопада 2017 року виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором по виконавчим провадженням №47024816, 47024822, 47024830 повернуто стягувачу (а.с.37). Повторно виконавчий документ на примусове виконання до ВДВС з 2017 року не надходив.

Після повернення виконавчого документу стягувачеві виконавче провадження завершується. Тому відсутні підстави для закінчення вже завершеного виконавчого провадження, оскільки на виконанні у державного виконавця відсутній сам виконавчий лист.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про те, що наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не є перешкодою для закінчення виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що повернення виконавчого документу стягувачеві не є підставою для зняття арешту з майна та коштів боржника, тоді як закінчення виконавчого провадження тягне за собою зняття арешту з майна та коштів боржника, - не приймаються колегією суддів, оскільки після повернення виконавчого документа стягувачеві Єршов Олександр Михайлович не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про зняття арешту з його майна та коштів у відповідності до вимог закону.

Ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку з цим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича - слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. (а.с.112). З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Хлопова Андрія Володимировича.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області судовий збір у розмірі 1921 грн., сплачений при поданні апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 04.09.2019 року.