Єдиний унікальний номер №243/3574/19
Номер провадження №2/243/1479/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«03» вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Ревва Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Горлівська товарна біржа «Планета» про визнання договору купівлі продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Горлівська товарна біржа «Планета» про визнання договору купівлі продажу дійсним, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він 01 листопада 2011 року придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 25,2 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., та складається з: А-1 тамбура, сараю В, погребу Ж, літньої кухні з, сіни з, сарай И, туалету К, навісу Л та споруд, які розташовані на земельній ділянці розміром 743 кв.м. Даний житловий будинок був придбаний на підставі Біржової угоди № 1182 від 01 листопада 2001 року яка була зареєстрована в БТІ м. Горлівки 14 листопада 2001 року за № 4100.

На теперішній час він бажає розпорядитися будинком, але не може цього зробити в силу того, що цей біржовий контракт не був нотаріально посвідчений, як це на теперішній час передбачено нормами ЦК України. Власність на укладений біржовий контракт відповідач не оспорює. Знайти відповідача за місцем його реєстрації, для посвідчення цього договору у нотаріуса, він не в змозі, тому що відповідач не мешкає по відомому йому місцю проживання. Іншого місця проживання йому не відомо, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, у зв`язку з чим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Горлівської товарної біржі «Планета», який був повідомлений про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, до судового засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

01 листопада 2001 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 загальною АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 площею 15,7 АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 ., АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , погребу Ж, літньої кухні з, сіни з, сарай И, туалету К, навісу Л та споруд, які розташовані на земельній ділянці розміром 743 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований в Горлівській товарній біржі «Планєта» (біржевий контракт № 1182), що підтверджується копією договору (а.с.4).

Сторони виконали зобов`язання по договору купівлі-продажу в повному обсязі, відповідач передав, а позивач прийняв майно, сплатив відповідачу належну за договором суму та зареєстрував право власності в Бюро технічної інвентаризації м. Горлівки, що підтверджується реєстраційним написом на правовстановлюючому документі №4100 від 14.11.01р. у реєстровій книзі 211 арк. 160 (а.с.4 з.б.), та копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 5-6).

Позивач на теперішній час не може розпорядитись своїм майном, так як договір купівлі-продажу не посвідчено нотаріально, як того вимагає законодавство.

Відповідно до ст. 47 ЦК України (1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114 ЦК).

Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР від 18 липня 1963р. за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд встановив, що між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 було досягнуто згоди з усіх істотних умов, що підтверджується змістом біржового договору № 1182 від 01 листопада 2001 року, в якому зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Аналіз тексту договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 01 листопада 2001 року свідчить, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 при його укладені домовилися щодо усіх істотних умов: як по предмету, так і по його ціні. Волевиявлення продавця та покупця щодо зазначених умов зафіксовано у тексті письмового правочину та підтверджено власноручними підписами. Сторони виконали повністю умови договору: відповідач добровільно передала у користування позивачу, належний їй на праві Договору дарування від 27 лютого 1993 року, житловий будинок та отримала від останнього у повному обсязі - у розмірі 3 101,00 грн. обумовлену вартість майна, а ОСОБА_1 прийняв вказаний житловий будинок й користується ним на теперішній час.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991року біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Під час судового розгляду було достовірно встановлено, що на теперішній час місце знаходження відповідача ОСОБА_2 невідоме, відомості про її реєстрацію отримані на запити суду від Мінсоцполітики також не сприяли встановленню місця її знаходження. Остання офіційна реєстрація ОСОБА_2 мала місце у будинку, який був відчужений ОСОБА_3 . Таким чином, під час судового розгляду був встановлений факт того, що можливість посвідчення біржевого контракту за участі ОСОБА_2 втрачена.

Відповідно до ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, тому суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.89, 141, 247, 258-265 ЦПК України, ст.ст.220,334,392,638 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Горлівська товарна біржа «Планета» про визнання договору купівлі продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна за №1182 від 01 листопада 2001 року укладеного на Горлівській Товарній Біржі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продала (передала), а ОСОБА_1 купив (прийняв) житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 25,2 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., який розташований на земельній ділянці розміром 743 кв.м. - дійсним.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до /або через відповідні суди.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна