КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/520/265/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.
за участю секретаря - Шевчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання угоди дійсною,
30.11.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якій просить суд визнати дійсним договір №96/0851 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, укладений 05 липня 1996 року між ОСОБА_7, з однієї сторони, і ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6, з другої сторони, зареєстрований Одеською універсальною товарною біржею GIP в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №96/0851 від 05 липня 1996 року.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 05 липня 1996року між ОСОБА_7, з однієї сторони, та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6, з другої сторони, було укладено договір №96/0851 купівлі-продажу
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що ОСОБА_7 є її матір'ю, і ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.
Позивач вказує, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері є вона - ОСОБА_2, і в червні 2018 року вона звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру - договір №96/0851 від 05.07.1996року купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, укладений з порушенням норм чинного законодавства.
З урахування викладеного, ОСОБА_2 звернулася до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 04.12.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 11.02.2019року позивач - ОСОБА_2 не з'явилась, однак її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про час та місце судових засідань повідомлялися належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судові засідання не з'явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
У судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11).
05 липня 1996року на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено договір №96/0851 купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6 (продавці) продали, а ОСОБА_7 (покупець) купила квартиру, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 51,7кв.м., житловою площею 27,3кв.м.
Договір був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №96/0851 від 05 липня 1996року, а також зареєстрований 10.07.1996року в КП «ОМБТІ та РОН» під № 608 стр. 142 кн. 187 пр. (а.с. 15-16).
Відповідно до пункту 6 спірного договору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6 (продавцями) до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 600 (шістсот) млн. крб.
Після смерті ОСОБА_7, її донька - ОСОБА_2 звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Однак, постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Баранової О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2018року, було відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, оскільки правовстановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства та було допущено порушення при реєстрації у відповідних органах реєстрації нерухомого майна.
З довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) від 29.03.2018року за №544 вбачається, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Судом встановлено, що всі зобов'язання за договором №96/0851 купівлі-продажу нерухомого майнавід 05 липня 1996року купівлі-продажу нерухомого майна його сторонами виконані у повному обсязі - покупцю була передана у власність квартира АДРЕСА_1, а продавцям передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною - задовольнити.
Визнати дійсним договір №96/0851 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, укладений 05 липня 1996 року між ОСОБА_7, з однієї сторони, і ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_6, з другої сторони, зареєстрований Одеською універсальною товарною біржею GIP в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №96/0851 від 05 липня 1996 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 15.02.2019року.

Суддя Петренко В. С.