гСправа № 358/639/18 Провадження № 2/358/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , просив стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 8000 дол. США, що станом на 26.04.2018 року еквівалентно 210164,36 грн., борг за користування коштами від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції у розмірі 28427,42 грн., 3% річних у розмірі 7080,30 грн. та судові витрати у розмірі 2456,72 грн.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтував тим, що в лютому 2017 року на підставі доручення від 06.03.2017 року він передав автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску (далі - автомобіль) ОСОБА_2 для продажу за 8000 дол. США. 22.03.2017 року ОСОБА_2 виконав його доручення, оскільки продав автомобіль ОСОБА_3 . Однак, кошти за проданий автомобіль ОСОБА_2 йому не повернув (а.с. 1-4).

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року позовна заява залишена без руху (а.с.21), оскільки ОСОБА_4 не надав до позову докази що підтверджують обставини, на яких ґрунтуюся позовні вимоги, зокрема:

- довіреність від 06.03.2017 року, згідно якої ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 продати автомобіль за 8000 дол. США;

- доказ проте, що 22.03.2017 року ОСОБА_2 продав автомобіль за 8000 дол. США.

Крім того, з матеріалів доданих до позовної заяви встановлено, що власником автомобіля є ОСОБА_1 , тому ОСОБА_4 не є належним позивачем.

21 червня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду клопотанням про усунення виявлених недоліків та позовною заявою від імені ОСОБА_1 в якості представника (24-47).

Ухвалою суду від 13 липня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 03 серпня 2018 року (а.с.50).

В підготовче судове засідання призначене на 03 серпня та 05 жовтня 2018 сторони по справі не з`явилися.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 31 жовтня 2018 року ( а.с.65). Крім того, ухвалою суду від 05 жовтня 2018 року визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою (а.с.66).

Судове засідання відкладено на 19 грудня 2018 року у зв`язку з неявкою сторін по справі (а.с.72).

19 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого долучив до справи копію свідоцтва про смерть позивача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.84).

Ухвалою суду від 19 грудня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, зупинено у зв`язку із смертю позивача ОСОБА_1 до залучення до участі у справі правонаступника (а.с. 91, 92).

Після отримання від нотаріуса копії спадкової справи щодо померлого позивача ОСОБА_1 , суд виніс ухвалу від 15 жовтня 2019 року про поновлення провадження у справі та призначив судове засідання на 20 грудня 2019 року (а.с.157).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові та пояснив, що він звернувся з позовом до суду після смерті ОСОБА_1 спочатку в якості позивача, а потім в якості представника позивача, оскільки вважає себе єдиним спадкоємцем батька. Документальних доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 був зобов`язаний продати автомобіль, якій належав його батьку за 8000 дол. США та повернути кошти у нього не має, оскільки це була усна домовленість між ним та відповідачем. Просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , будучи власником автомобіля марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , 06 травня 2016 року надав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої уповноважив продати автомобіль за ціною та на умовах за їх розсудом. Дана довіреність надана з правом передоручення строком на три роки та дійсна до 06 травня 2019 року (а.с. 5, 31).

Згідно копії довіреності НВО №682346 від 06 травня 2016 року посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочаровою С.В. вбачається, що ОСОБА_4 діючи від імені ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продати за ціною та на умовах за їх розсудом автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 . Дана довіреність надана без права передоручення та дійсна до 06.05.2019 року (а.с.32).

Згідно копії листа регіонального сервісного центру в м. Києві від 02.11.2017 року вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності НВО №682346 від 06 травня 2016 року посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бочаровою С.В. зняв з обліку автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та перереєстрував на ім`я ОСОБА_3 (а.с.11).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 за дорученням продав ОСОБА_3 автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за 141550 гривень 28 копійок ( а.с.44).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.85, 122).

Статтею 13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до пункту шостого, частини першої, частини другої статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: смерті особи, яка видала довіреність.

З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення.

Відповідно до пунктів першого, одинадцятого частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вищевказані обставини та положення норм матеріального і процесуального права, судом встановлено, що 04 травня 2018 року ОСОБА_4 безпідставно звернувся до суду в якості позивача та 21 червня 2018 року безпідставно звернувся до суду в якості представника позивача з даним позовом, посилаючись на те, що він представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності та передоручення від 06 травня 2017 року, не дивлячись на те, що представництво за довіреністю припинило свою чинність ще ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із смертю ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту другого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Оскільки, під час звернення до суду ОСОБА_4 приховав факт смерті свого батька ОСОБА_1 і про це суду стало відомо лише під час розгляду справи по суті, тому суд був позбавлений можливості винести ухвалу про залишення позову без розгляду у відповідності до пункту другого частини першої статті 257 ЦПК України.

Тверджень ОСОБА_4 про те, що він має право на отримання 8000 дол. США за проданий автомобіль, який належав його померлому батьку, оскільки він є єдиним спадкоємцем, суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 за дорученням продав ОСОБА_3 автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за 141550,28 копійок ( а.с.44).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.85, 122).

Таким чином на момент відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у власності останнього не перебував автомобіль марки РЕUGЕОТ 407, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто це майно не входило до складу спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12 січня 2019 року (а.с.136).

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 не надав належних і достовірних доказів про те, що ОСОБА_2 зобов`язаний був після продажу автомобіля сплатити йому 8000 дол. США, крім того не надав належних і достовірних докази про те, що ОСОБА_2 після продажу автомобіля, тобто після 22.03.2017 року не сплатив ОСОБА_1 141550 гривень 28 копійок до дня смерті останнього, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, встановлені судом обставини в своїй сукупності вказують на необґрунтованість вимог ОСОБА_4 , який безпідставно звернувся з позовом до суду в якості представника позивача від імені ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з недоведеністю.

Оскільки, суд відмовив у задоволенні позову, тому у відповідності до пункту другого частини другої статті 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 13, 25, 248, 1218 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 12, 13, 44, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 січня 2020 року.

Головуючий: суддя В. М. Корбут