233 № 233/2082/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

представника позивача Ісаєва Є.А.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулось Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з квітня 2015 року по березень 2018 року включно в розмірі 19545 гривень 77 копійок, 3% річних від суми заборгованості в розмірі 531 гривні 74 копійок, інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 2429 гривень 71 копійки та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: кв АДРЕСА_1 , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 . Відповідач здійснила самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що не звільняє його від обов`язку сплачувати за надані позивачем послуги. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з квітня 2015 року по березень 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 19545 гривень 77 копійки. На вказану суму заборгованості позивачем були нараховані три проценти річних в розмірі 531 грн. 74 коп. та інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 2429 грн. 71 коп.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що позивач надавав неякісні послуги з теплопостачання, в зв`язку з чим вона була змушена спочатку додатково сплачувати послуги з електропостачання, та згодом від`єднатися від системи централізованого опалення та встановити газове обладнання для обігріву вказаного житлового приміщення з квітня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, а також заявила про застосування строку позовної давності.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради від 02.05.2019 р. №1657/09. Відповідач є власником вказаного житлового приміщення, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18 січня 1993 року, укладеного між виконкомом Костянтинівської міської ради народних депутатів та ОСОБА_1 , копія якого додана відповідачем до матеріалів справи. Право власності ОСОБА_1 було зареєстровано 04.02.1993 року Костянтинівським міським Бюро технічної інвентаризації.

Будинок, в якому розташована вказана квартира, протягом спірного періоду був підключений до системи централізованого опалення, послуги з якого надає позивач, що підтверджується актами про підключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системи централізованого опалення від 23 жовтня 2014 року, від 15 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року та актом обстеження від 25 березня 2019 року.

За вказаною адресою на ім`я споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3.

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_3 в квітні та травні 2017 року відповідачем в рахунок сплати послуг за теплопостачання було в останнє було сплачено суму в загальному розмірі 437,34 грн.

Згідно з протоколом № 4 від 08 жовтня 2015 року засідання комісії у складі представника позивача, представника ПУВКГ, РЕМ, КП «Служба єдиного замовника», КП «Ремонтно - будівельний сервіс», МНС, КП «ЖЕК №6, виконкому, головного санітарного лікаря було розглянуто питання відключення окремого житлового будинку (будинків) від централізованого опалення та встановлення індивідуального (автономного) опалення, зокрема, у видачі дозволу на відключення від централізованого опалення відповідачу ОСОБА_1 відмовлено, разом з тим, видано листок погодження на отримання технічних умов служб для виготовлення проекту на встановлення індивідуального (автономного) опалення в приміщеннях багатоповерхових будинків з раніше демонтованим центральним опаленням.

Відповідно до акту КП «СЕЗ» вказане житлове приміщення було відключено від системи централізованого опалення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Разом з тим, Верховний суд України у постанові від 20 квітня 2016 р у цивільній справі 6-2951цс15 виклав правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором.

З наведеного випливає, що позивач належним чином виконав свої обов`язки з теплопостачання, оскільки ним було забезпечена доставка теплоносія до будинку, в якому знаходилась квартира споживача ОСОБА_1 Разом з тим, позивач не несе відповідальність за збереження внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача. А отже, позивач правомірно нараховував плату за вказану послугу. В свою чергу ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала вартість послуг з теплопостачання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість з квітня 2015 року по березень 2018 року включно в розмірі 19545 гривень 77 копійок.

Посилання відповідача про надання послуг неналежної якості не спростовує висновків суду з таких підстав.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості» у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку, а саме: щодо централізованого опалення на 5 відсотків за кожний градус відхилення від 18° C до 12° C у житлових приміщеннях (у наріжних кімнатах - від 20° C до 14° C) плати за період відхилення (протягом усього строку відхилення); при температурі в житлових приміщеннях нижче ніж 12 C (у наріжних кімнатах - нижче ніж 14 C) плата за централізоване опалення не справляється.

Відповідно до витягу з особового рахунку № НОМЕР_3 позивачем при нарахуванні заборгованості за послуги з теплопостачання були враховані акти вимірювання температурного режиму від 14.03.2016 р., від 26.12.2016 р., 26.01.2017 р., 24.02.2017 р. у вказаному житловому приміщенні.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеного випливає, що позивач правомірно нарахував на суму заборгованості за період з квітня 2015 року по березень 2018 року включно три проценти річних від простроченої суми в розмірі 531 грн. 74 коп. та інфляційне збільшення заборгованості в розмірі - 2429 грн. 71 коп.

Відповідно до п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 встановлено порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Так, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками.

З наведеного вбачається, що влаштування автономного опалення було здійснено позивачем з порушенням порядку відключення від системи централізованого опалення, мешканці будинку, в якому знаходиться квартира, від послуг відповідача не відмовились.

Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2015 року по справі № 6-1192 цс15 зробив висновок про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що влаштування системи автономного газового опалення не спростовує факт надання відповідачем послуг з централізованого опалення, та наявності фактичних договірних правовідносин.

Щодо застосування до правовідносин строку позовної давності необхідно зазначити таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 04 квітня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом. 06.03.2017 року обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/596/17 від 07 березня 2017 року з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» стягнуто заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з грудня 2013 року по грудень 2016 року у загальному розмірі 13918 грн. 03 коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 квітня 2017 року вказаний судовий наказ скасовано.

Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/1763/18 від 20 червня 2018 року з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» стягнуто зокрема заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період часу з січня 2017 року по березень 2018 року включно в розмірі 10707 грн. 43 коп., суму інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 1848 грн. 93 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 404 грн. 21 коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2018 року вказаний судовий наказ скасовано.

Відповідно до вимог частини третьої статті 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно з частиною четвертою 4 статті 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в постанові Верховний Суд України від 21 січня 2015 року в справі № 6-214цс14, постанові Верховний Суд від 21 листопада 2018 року в справі № 465/8166/14-ц.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності до вимог позивача перервався зверненням стягувача до суду про видачу судового наказу та його перебіг почався заново з 07.03.2017 року.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року в розмірі 19545 гривень 77 копійки та за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 531 гривня 74 копійки, суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 2429 гривень 71 копійка.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 354-355, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року в розмірі 19545 (дев`ятнадцяти тисяч п`ятисот сорока п`яти) гривень 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» за період з 01.04.2015 року по 31.03.2018 року три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 531 гривень 74 копійок, суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 2429 гривень 71 копійки, а всього 2961 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят одну) гривню 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» судовий збір в розмірі 1921 (однієї тисячі дев`ятсот двадцяти однієї) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 03.09.2019 року.

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд.2, в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа», місцезнаходження: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Лівобережна, буд.62, ЄРДПОУ 03337119; відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя