Єдиний унікальний номер 741/1626/18
Провадження № 2/741/239/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 лютого 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 34 по вул. Центральна (колишня назва Леніна) в с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_3) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та ОСОБА_4, яка померла 20 січня 2014 року. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_1, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну ОСОБА_4 частину зазначеного житлового будинку. Державний реєстратор відмовив їм (позивачам) у реєстрації права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, частини зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_5 не зявилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі та участі позивачів.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки Носівської міської ради № 14-27/21 від 28 лютого 2018 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належало по 1/3 частині житлового будинку № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

20 січня 2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 12 травня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, 15 березня 2018 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 11).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_4 належну їй 1/3 частину житлового будинку № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала ОСОБА_4, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 988/02-31 від 2 липня 2018 року (а.с. 15).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до державного реєстратора Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації за собою права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного двору, по 1/3 частині вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 14-26/746 від 27 серпня 2018 року (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 12-14).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/3 частину житлового будинку № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 75,8 кв. м, житловою площею 42,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- 1/3 частину житлового будинку № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 75,8 кв. м, житловою площею 42,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 20 січня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 34 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 75,8 кв. м, житловою площею 42,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв