КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/5/18
Провадження № 2/534/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Крикливого В.В., з участю секретаря судового засідання Клімової С.І.,

розглянувши за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Горішньоплавнівського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права забудовника,

в с т а н о в и в :

В січні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 210,80 кв.м. та житловою площею 91,8 кв.м., що розташований по пров. Лісному, 2 у м. Горішні Плавні Полтавської області, що залишився після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.2, 24).

Ухвалою суду від 09.01.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху в поряду ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою суду від 25.01.2018 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1

Заявою від 16.03.2018 ОСОБА_1 уточнила заявлені вимоги, прохаючи визнати за нею права забудовника житлового будинку загальною площею 210,8 кв.м. (літ. А-2), з господарськими будівлями та спорудами сарай гараж (літ. Б), літня кухня (літ. В.в.), огорожа (літ.№1-4), вхід в підвал, підвал (літ. Вп, Ввх), розташованих за адресою: пров. Лісний, 2 в м. Горішні Плавні Полтавської області, з правом здачі в експлуатацію, отримання правовстановлюючих документів та реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно в порядку спадкування після померлої 27 травня 2017 року ОСОБА_3 (а.с.52).

Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 27 травня 2017 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на вказане нерухоме майно. Заповітів на випадок своєї смерті мати не складала, а спадкоємцями першої черги за законом є позивач та ОСОБА_4, який відмовився від прийняття належної йому частки спадщини. У звязку із відсутністю у спадкоємця реєстрації права власності на житловий будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено.

Ухвалою суду від 16.05.2018 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду.

22 серпня 2018 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_5, про уточнення позовних вимог, в якій останній прохає ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали, використані для будівництва житлового будинку загальною площею 210,8 кв.м. та житловою площею 91,8 кв.м., що розташовані за адресою: пров. Лісний, 2 м. Горішні Плавні Полтавської області, що залишилися після смерті її матері ОСОБА_3, а саме: бетон, цеглу, бут, камені легкобетонні, сталь покрівельну, залізобетонні панелі тощо, загальною вартістю 692,310 (шістсот девяносто дві тисячі триста десять ) грн. (а.с.120-122).

01 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмету позову, в якій позивачка прохає визнати за нею права забудовника житлового будинку (літ. А-2), з господарськими будівлями та спорудами сарай-гараж (літ. Б), літня кухня (літ. В,в), огорожа (літ.N1-4), вхід в підвал, підвал (літ. Вп, Ввх), розташованих за адресою: пров. Лісний, 2, м. Горішні Плавні Полтавська область, з правом здачі в експлуатацію, отримання правовстановлюючих документів та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку спадкування після померлої 27 травня 2017 року ОСОБА_3 (а.с.134-138).

Будучи належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась. Звернулась на адресу суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні позову (а.с.174).

У попередніх судових засіданнях, за ухвалою суду від 18.04.2018, позивач брала участь у режимі відеоконференції, від проведення якої відмовилась у поданій на адресу суду заяві від 17.12.2018 та прохала розглядати справу у звичайному порядку.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в межах заяви про зміну предмету позову від 12.03.2018 (а.с.52-53), та остаточно просив суд визнати за позивачкою ОСОБА_1 права забудовника житлового будинку загальною площею 210,8 кв.м. (літ. А-2), з господарськими будівлями та спорудами сарай гараж (літ. Б), літня кухня (літ. В.в.), огорожа (літ.№1-4), вхід в підвал, підвал (літ. Вп, Ввх), розташованих за адресою: пров. Лісний, 2 в м. Горішні Плавні Полтавської області, з правом здачі в експлуатацію, отримання правовстановлюючих документів та реєстрації в Державному реєстрі прав на нерухоме майно в порядку спадкування після померлої 27 травня 2017 року ОСОБА_3.

Відповідач правом надання заперечень та доказів на їх підтримання не скористався. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особа - приватний нотаріус Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 до суду не зявилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Вирішуючи питання щодо меж судового розгляду, суд наголошує на тому, що заява про уточнення позовних вимог, яка надійшла до суду 22.08.2018, за своїм змістом є заявою про зміну предмету спору. Проте, враховуючи, що згадані уточнення надійшли до суду після закінчення підготовчого засідання, тобто з порушенням вимог п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, та у послідуючому не були підтримані позивачкою та її представником, суд вважає, що вирішенню по суті підлягає позовна заява ОСОБА_1, в якій вона прохає визнати за нею право забудовника. Згаданий висновок також слідує із змісту заяви ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про зміну предмету позову від 01 жовтня 2018 року (а.с.134-138).

Судом розяснялися наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, проте представник позивачки ОСОБА_6 наполягав на задоволенні позову саму в наведеній редакції.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 27 травня 2017 року померла ОСОБА_3, актовий запис № 66 від 29.05.2017 року складений виконавчим комітетом Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області (а.с.182).

За змістом інформації наданої приватним нотаріусом ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №40/2017, спадщину після якої прийняла ОСОБА_1 шляхом подачі відповідної заяви. Згідно з матеріалами спадкової справи, син спадкодавця ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини, заповіти від імені померлої ОСОБА_3 не посвідчувались.

Вказані обставини підтверджуються приєднаними до справи Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру за №50762606 від 01.02.2018 та №50762652 від 01.02.2018 (а.с.33,34).

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2017, спадкоємцем після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, в межах згідно з планом, загальною площею 0,0433 га, її цільове призначення 01.03 ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: провулок Лісний, 2, місто Горішні Плавні, Полтавська область, кадастровий номер земельної ділянки: 650:025:0929, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта серії ЯМ №184314 на право власності на земельну ділянку, виданого 26.06.2012 на підставі рішення 9 сесії 6 скликання Комсомольської міської ради від 25.05.2011 Відділом Держкомзему у місті Комсомольськ Полтавської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00878 (а.с.186).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: земельної ділянки, в межах згідно з планом, загальною площею 0,1000 га, її цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельні споруд(присадибна ділянка), що розташована за адресою: провулок Лісний, 2, місто Горішні Плавні, Полтавська область, кадастровий номер земельної ділянки: :50:025:0928, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта серії ЯМ №184313 на право власності на земельну ділянку, виданого 26.06.2012 на підставі рішення 9 сесії 6 скликання Комсомольської міської ради від 25.05.2011 Відділом Держкомзему у місті Комсомольськ Полтавської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00877 (а.с.187).

Встановивши фактичні обставини справи та зміст виниклих між сторонами спірних правовідносин, суд наголошує, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Позивач, звертаючись з даним позовом, вказує на те, що є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.05.2017, однак не може реалізувати спадкові права внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спірний будинок.

Відповідно до копії листа приватного нотаріуса Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: пров. Лісний, 2 м. Горішні Плавні Полтавської області, оскільки Договір № 64 на право будівництва індивідуального житлового будинку, укладений між ОСОБА_3 та Комсомольською міською Радою народних депутатів, не був нотаріально посвідчений, згідно з вимогою п.15 цього Договору, а також не був зареєстрований у відповідному органі, що здійснює державну реєстрацію прав, згідно чинного законодавства України (а.с.188).

Обґрунтовуючи вимогу про визнання прав забудовника в порядку спадкування, в ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 посилались на той факт, що за життя спадкодавець, маючи всі необхідні для будівництва дозволи, не встигла зареєструвати право власності на житловий будинок по пров.Лісному, 2 у м.Горішні Плавні та отримати правовстановлюючі документи. У звязку із смертю забудовника до завершення будівництва, позивач прохає визнати за нею права забудовника, як такі, що входять до складу спадщини.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст.1216 ЦК України у разі спадкування всі права та обовязки переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не є об'єктом права власності, тому таке майно не входить до складу спадщини.

Згідно зі статтею 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статей 376, 1218 ЦК України, за змістом яких у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно розяснень, що містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво нерухомості здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

Як встановлено судом, 18.05.1992 за №64 між Комсомольською міською радою народних депутатів та ОСОБА_3 укладено договір на право будівництва індивідуального житлового будинку про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно (а.с.183-184).

За вказаним договором, ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Комсомольської міської ради народних депутатів №79 від 22.11.1990 про відведення земельної ділянки надано право безстрокового користування земельною ділянкою по пров.Лісному, 2 у м.Комсомольську загальною площею 1000 кв.м.

Згідно із п. 4 договору №64 від 18.05.1992, «забудівник», тобто ОСОБА_7, зобовязалась приступити не пізніше одного року з дня підписання договору і вести будівельні роботи з таким розрахунком, щоб все будівництво було закінчено протягом не більше як до 18.05.1995. При тому, будівництво зведених на земельній ділянці будівель і споруд повинно бути проведено у суворій відповідності з проектом будівництва, затвердженим відділом головного архітектора м.Комсомольська. Якщо зведення будівель не буде «забудівником» закінчено в строк по причинах, що не залежали від нього, строк закінчення будівництва може бути продовжений виконкомом не більш як на один сезон.

Згідно із п.15 договору, останній «під страхом недійсності повинен бути нотаріально посвідчений і зареєстрований у Комсомольській міській раді».

Так, за змістом ст.331 ЦК України, право власності на новостворене майна у передбачених законом або договором випадках, виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

За змістом ст.31 вказаного Закону, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених обєктів нерухомості є необовязковим.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.03.2011.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката (пункти 3,11 Порядку).

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що набуття прав забудовника в порядку спадкування можливо лише в разі здійснення будівництва нерухомості згідно із законом. Тобто, за умови наявності акту відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову тощо. Саме дотримання спадкодавцем всіх передбачених законом норм для здійснення будівництва, входить до предмету доказування у даній справі.

Суд зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави з дотриманням основних засад, таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність та змагальність.

Виходячи із змісту ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник наполягали на визнанні за позивачем саме прав забудовника, наголошуючи на отриманні спадкодавцем за життя всіх передбачених законом дозволів на здійснення індивідуального будівництва, посилаючись на приєднану до матеріалів справи копію технічного паспорта на житловий будинок по пров.Лісному, 2 у м.Комсомольську від 08.07.2014.

Замовником проведення технічної інвентаризації у відповідному технічному паспорті зазначена ОСОБА_3

Суд зазначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом із тим, згідно із Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127, технічний паспорт це документ, який складається за наслідками проведеної технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та обєму; обстеження та оцінки технічного стану наявних обєктів, установлення вартості обєктів, яка проводиться, зокрема, перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом обєктів чи перед проведенням державної реєстрації.

Надані суду технічний паспорт на житловий будинок та договір на право будівництва індивідуального житлового будинку про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно не підтверджують наявності у спадкодавця за його життя належно оформленого права та обовязків забудовника, які б могли увійти до скраду спадщини. Окрім того, суд наголошує на тому, що на момент відкриття спадщини строк дії зазначеного договору закінчився.

Також необхідно звернути увагу на те, що відповідно до п.2 згаданого договору «забудівник» зобовязується побудувати чотирьохкімнатний житловий будинок житловою площею 61 кв.м., а згідно технічного паспорта будинок по пров. Лісному, 2, має шість кімнат житловою площею 91,8 кв.м.

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Таким чином, за відсутності доказів отримання спадкоємцем за життя всіх передбачених законом дозволів на проведення будівництва, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог про визнання права забудовника в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Горішньоплавнівського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права забудовника відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне імя позивача: ОСОБА_1, адреса: 02154, АДРЕСА_1.

Повне імя відповідача: Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, 39800, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 24.

Суддя підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий

Повне судове рішення складено 29.01.2019.