ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 621/2356/19

провадження № 22-ц/818/5893/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

Учасники справи:

Позивач - АТ КБ «Приватбанк»,

Відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовною заявою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Крилової Олени Леонідівни на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Бородавкою К.П., в залі суду в м. Зміїв,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач, Банк) звернулось до суду з вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 837,03 грн. Також Банк просить стягнути з відповідача судові витратив розмірі 1921 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до Банку та підписала заяву №б/н від 02.08.2012, за якою отримала від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 8000 грн. В порушення вимог статей 526, 527, 530 ЦК України та положень Заяви, «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які разом із заявою складають між Банком та відповідачем Договір про надання банківських послуг, що підтверджуються підписом останнього у Заяві, відповідач зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 21.07.2019 дорівнює 43 837,03 грн, а саме: 14 100,26 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10 797,99 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 15 675,11 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн - нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина); 2063,67 грн - штраф (процентна складова).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року позовні вимоги акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором б/н від 02.08.2012 в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень та судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 349 (триста сорок десять гривень) 62 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з відповідача судові витрати. На думку апелянта, судом неповно, не всебічно та не об`єктивно досліджено обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Також вважає, що судом допущено однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, тому за умовами договору позивачу був наданий кредит та виконанні усі зобов`язання перед ним. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконав, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості за вказаним договором. Крім того, відповідач оформив послугу «Отплата частинами», оформлення якої можливо тільки за допомогою своєї кредитної карточки та шляхом правильного введення ПІН -коду. Вказує, що належним, допустимим, достовірним, достатнім доказом користування кредитними коштами є виписка по рахунку (міститься в матеріалах справи). У вказаній виписці зазначені всі операції із зняття грошових коштів та погашення заборгованості, а також розмір нарахованих відсотків та штрафних санкцій за порушення зобов`язання.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням ціни позову та малозначності справи, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, письмових пояснень з приводу нарахованої до стягнення заборгованості за тілом (в тому числі простроченим) кредиту в розмірі 24 898,25 грн, з яких 14 100,26 грн - заборгованість за тілом кредита, 10 797,99 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, та після залишення позову без руху - не визначено, яким чином відповідач скористувався визначеними до стягнення кредитними коштами в розмірі 16 898,25 грн понад максимальний встановлений їй кредитний ліміт 8000 грн. (24 898,25 грн - 8000 грн). У зв`язку із чим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом (в тому числі простроченим) кредиту підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 8000 грн.

Судова колегія не в повній мірі погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 02.08.2012 відповідачем з метою отримання кредитної картки заповнена та підписана Анкета-заява про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», враховуючи яку, а також зміст розрахунку заборгованості за такою заявою (договором), відповідач висловив згоду на укладення договору з банком шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та погодився, що заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.10).

До Анкети-заяви Банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms/» (а.с.12-26).

Відповідно до довідки Банку відповідачу в межах підписаного кредитного договору №б/н були видані такі кредитні картки: НОМЕР_4 терміном дії 04/16; НОМЕР_2 терміном дії 01/18; НОМЕР_3 терміном дії 01/22 (а.с.42).

Відповідно до довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на відповідача (договір б/н), останньому було встановлено кредитний ліміт 8000 грн., який не змінювався та з 15.12.2018 став дорівнювати 0 (а.с.41).

За випискою з карткового рахунку відповідача за період з 17.04.2014 по 21.07.2019 кредитний ліміт дорівнює 0, всього прихід «29 286,73 CR», всього розхід «68 669,64», відповідач користувався кредитними коштами Банку, періодично сплачуючи заборгованість за наданим кредитом (а.с.43-46).

Станом на 21.07.2019 заборгованість відповідача перед Банком відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.08.2012 дорівнює 43 837,03 грн, а саме: 14 100,26 грн - заборгованість за тілом кредита; 10797,99 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 15 675,11 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; 500 грн - штраф (фіксована частина); 2 063,67 грн - штраф (процентна складова) (а.с.5-9).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що за договором від 02.08.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальником використовувалися кредитні кошти, проте в добровільному порядку у строки, передбачені договором, АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

Станом на 21.07.2019 року виникла заборгованість за тілом кредиту яка складається із 14100,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 10797,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частинами 3, 4 ст. 8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» визначено відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, самозайнятою особою, що провадять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства.

Згідно п.п. 57,59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75, інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: 1) особові рахунки та виписки з них; 2) аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; 3) книги реєстрації відкритих рахунків; 4) оборотно-сальдовий баланс/оборотно-сальдову відомість.

Крім того, приписи вищенаведеного Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 не містять вимоги про наявність в реквізитах регістрів аналітичного обліку особистого підпису клієнта.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що виписка з особового рахунку є регістром аналітичного обліку, тобто внутрішнім первинним документом банку, а отже є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом по справі. У вказаній виписці зазначені всі операції із зняття грошових коштів та погашення заборгованості, а також розмір нарахованих відсотків та штрафних санкцій за порушення зобов`язання.

З виписки по рахунку вбачається, шо відповідач 13.05.2016 року скористався сервісом «Оплата частинами», шо здійснюються з використанням електронного платіжного засобу при використанні покупцями сервісу «Оплата частинами».

Сервіс «Оплата частинами» є додатковою послугою для власників кредитних карт, яка надає можливість здійснити покупку товара в розстрочку надавши свою кредитну картку "Універсальна" для оплати товару/послуг та ввівши свій PIN-код на спеціальному платіжному засобі.

Строковість кредиту визначається кількістю платежів, які були обрані відповідачем. З використанням сервісу «Оплата частинами» відповідач обрав поверенення коштів шляхом встановлення регулярного платежу з карти в розмірі щомісячного платежу на підставі договірного списання за дорученням клієнта.

Відповідачем була здійснена оплата за товар кредитною карткою через сервіс «Оплата частинами» в торговельно-сервісному центрі підприємства, з яким Банк уклав договір розширеного сервісу з повним відшкодуванням.

Отже відповідач доручив Банку щомісячно перераховувати платежі на погашення заборгованості в кількості та розмірі, який він визначив особисто, надав свою кредитну картку "Універсальна" для оплати товару/послуг та ввів свій PIN-код на спеціальному платіжному засобі.

Матеріалами справи підтверджено, з чек-договору та виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 , з використанням системи Internet Banking Приват 24, скористалась сервісом «Оплата частинами» 13.05.2016 року. Сума покупки становила 8952.92 грн. Відповідач під час покупки товару обрала наступні умови повернення цієї суми: щомісячний платіж в розмірі 446.11 грн. кількість платежів - 48, перший платіж - 12.06.2016 року, останній платіж 13.12.2019 року, платежі здійснюються з її кредитної картки "Універсальна".

Тобто за отримання можливості придбати в розстрочку товар, за який було сплачено 8952,92 грн., відповідач, з урахуванням платності послуги, погодилась сплатити Банку 48 платежів по 446,11 грн.

Використана позичальником сума погашалася з кредитної картки щомісячними платежами. Оскільки ОСОБА_1 на кредитну картку кошти для погашення покупки товару в межах сервісу «Оплата частинами» не вносила, у неї виникла заборгованість перед Банком понад встановленого кредитного ліміту.

Таким чином вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24 898,25 грн. є обгрунтованими.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не надано.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АК КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за тілом кредиту в розмірі 24 898,25 грн. з яких 14100,26 грн. - заборгованість за тілом кредиту;10797,99 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що відмова у стягненні штрафів та пені за умовами договору є необґрунтованою, оскільки відповідачка власноручним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг не приймаються судовою колегією, оскільки висновки суду в цій частині є законними та обґрунтованими.

Cуд першої інстанції правильно послався на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року, оскільки вона стосується сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зокрема зазначено, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети; тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням вищевказаного, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту, а також в частині суми стягнення судового збору підлягає зміні. З ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 02.08.2012 року у розмірі 24 898,25 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, а саме на 56,80 %. апеляційна скарга задоволена на 47,15%. При подачі позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. та при подачі апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплачено - 2881,50 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та апеляційної скарги на користь ПАТ «АкцентБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2449,76 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі представника Крилової Олени Леонідівни - задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року - в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту, а також в частині суми стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором б/н від 02.08.2012 в розмірі 24 898 (двадцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто вісім) гривень 25 коп.

Перерозподілити судові витрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на р/р НОМЕР_1 , МФО 305299, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2449,76 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна