Справа № 185/8415/18
Провадження № 2/185/930/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в якому просила суд: розірвати договір купівлі-продажу кутового дивану укладеного між нею та відповідачем від 25.04.2018 року та зобовязати повернути сплачену за товар грошову суму в розмірі 10 000 грн.; зобовязати відповідача здійснити за свій рахунок доставку при поверненні товару кутового дивану з її місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача на її користь, у звязку з невиконанням зобовязань за договором купівлі-продажу кутового дивану укладеного між нею та відповідачем 25.04.2018 року неустойку в розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення за період з 19.07.2018 року по 03.10.2018 року у розмірі 7 600 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 25.04.2018 року вона придбала кутовий диван вартістю 10 000 грн. нею було сплачено авансовий внесок 5000 грн. одразу. 14.05.2018 року диван було доставлено та сплачено нею другу частину в сумі 5 000 грн. Оскільки колір підлокітників не збігався з тим, що вона замовляла, представник відповідача забрав їх для перероблення. 03.07.2018 року товар було доставлено в повному обсязі, однак розпаковуючи товар нею було виявлено ряд істотних недоліків, а саме : криві шви по всьому дивану; підкладка дивану містить дірки; задня сторона дивану має діру; в деяких місцях із покриття сторчить поролон. Зазначені недоліки роблять неможливим використання товару відповідно до його цільового призначення. 19.07.2018 року нею була подана заява претензія на адресу відповідача з вимогою розірвання договору, та заява з вимогою надати інформацію про товар. Однак відповідач жодних дій по задоволенню її вимог не вчинив. Крім того, вважає, що відповідач повинен їй сплатити неустойку в розмірі 1% вартості товару за кожен день прострочення в розмірі 7 600 грн.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно позивачем було зроблено замовлення на виготовлення кутового дивану саме за формою фасоном та розмірам по бажанню позивача. Загальна вартість замовлення склала 10 000 грн. 14.05.2018 року позивачем було сплачено аванс 5 000 грн. Після доставки дивану оплачену ще 5000 грн. У звязку з тим, що позивачці не сподобався колір підлокітників, вони були перероблені у бажаному їй кольорі. Жодного доказу на підтвердження того, що диван не відповідач розмірам які вона замовляла позивач не надала. Вважає, що недоліки зазначені позивачем у позові не є істотними, отже розірвання договору та повернення сплаченої суми не передбачено діючим законодавством.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Крім того, зазначила, що диван замовляла за зразком, у магазині відповідача стояв кутовий диван, вона захотіла такий же тільки в іншій тканині. Розміри того дивану вона не знає і в замовленні розміри вона не зазначала. Але цей диван який привезли їй, у квартирі виявися занадто великим. Зборку дивана у відповідача вона не замовляла її онук намагався його зібрати, однак там не вистачало деяких запчастин і він докупав, деякі отвори не співпадали. Наразі диван стоїть у неї в квартирі, вона на ньому сидить, однак він не зібраний повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов, також зазначила, що диван був виготовлений саме такий, як бажала позивач, тканину також вибирала вона, доставка була безкоштовна, від зборки позивач відмовилася. Позивач вимагає повернення коштів, однак вже тривалий час, а саме з травня 2018 року диван перебуває у позивача вона ним користується, крім того в конструкцію дивану було втручання, там скоби не заводські. Недоліки на які вказує позивач не є істотними і знаходяться в місцях які не видно. Вона намагалася залагодити конфлікт, пропонувала кошти в рахунок компенсації, однак позивач відмовилася.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.

Вислухав учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України)

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. ст. 81 ЦПК України).

25 квітня 2018 року позивач замовила відповідачу диван кутовий вартістю 10 000 грн., сплатив передплату в розмірі 5 000 грн. (а.с. 6)

Як пояснили сторони в судовому засіданні 14 травня 2018 року товар був доставлений на адресу позивача. Однак через те, що колір підлокітників не збігався з кольором дивану, частину замовлення відповідач забрав для переробки.

Після того, як диван був повністю доставлений позивачу, нею було встановлено ряд недоліків, які вона зазначає як істотні, а саме: криві шви по всьому дивану; підкладка дивану містить дірки; задня сторона дивану має діру; в деяких місцях із покриття стирчить поролон.

19.07.2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява-претензія. (а.с. 7)

27.07.2018 року позивачем на адресу відповідача була направлена заява про надання інформації про товар, що був придбаний ОСОБА_1

Наведене свідчить, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини першої статті 8 цього Закону право на розірвання договору та повернення сплаченої грошової суми за товар, виникає у споживача лише у разі наявності в товарі істотного недоліку. Так, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно із пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак : а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Будь-яких доказів про те, що через ті недоліки, які зазначає позивач у позові, а саме: криві шви; дірки у підкладці дивану; діра у задній стороні дивану; поролон, що стирчить в деяких місцях із покриття, роблять товар суттєво іншим, ніж передбачено його характеристиками та кутовий диван неможливо використовувати за цільовим призначенням, позивач не надала, крім того, в судовому засіданні позивач зазначила, що використовує диван - сидить на ньому. Взагалі позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження факту існування зазначених недоліків.

Як було встановлено в судовому засіданні зборкою дивана займався онук позивача, відповідач поясняла, що при огляді дивану нею було встановлено втручання в конструкцію дивану, а діри про які зазначає позивач це отвори під стяжку болтами дивану.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причини, які існували до цього моменту.

Доказів про те, що недоліки у вигляді дір, про які зазначає позивач, виникли до передавання товару суду не надано.

Крім того, в судовому засіданні позивач зазначала про те, що кутовий диван виготовлений відповідачем виявився занадто великим, не таким як вона замовляла, однак зазначити розміри дивану який вона замовляла не може, оскільки розміри у замовлені взагалі не зазначалися. Отже докази того, що розмір дивану кутового не відповідає замовленню відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин, суд вважає, що позивачем не доведено наявність саме істотних недоліків товару, отже правових підстав для задоволення позовних вимог щодо розірвання договору купівлі-продажу та зобовязання повернути сплачені за товар кошти немає.

У звязку з відсутністю підстав для розірвання договору, повернення сплачених за товар коштів, суд вважає що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача здійснити за його рахунок доставку при поверненні товару з місця проживання позивача не підлягають задоволенню.

Що стосується заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача, у звязку з невиконанням зобовязань за договором, неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 709 ЦК України, за кожен день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару.

Однак вимоги про усунення недоліків чи надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків позивачем до відповідача заявлено не було. Доказів які б свідчили про протилежне суду не надано. Таким чином вимога про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, у звязку з невиконанням зобовязань за договором за кожен день прострочення в розмірі 7 600 грн. не підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263 - 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. Г. Юдіна