Справа № 522/4629/14-ц
Провадження по справі № 4с/522/142/19

УХВАЛА
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Фуцур Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органу державної виконавчої служби, відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, -
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, по якій просить суд:
- визнати бездіяльність державного виконавця першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 55982232 неправомірною;
-визнати бездіяльність начальника першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_4 неправомірною;
- скасувати постанову від 03.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55982232;
- зобовязати державного виконавця першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 провести виконавчу дії у виконавчому провадженні № 55982232 в порядку, встановленому Законом України « Про виконавче провадження».
Свої вимоги обґрунтовує наступним.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року зобовязано ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, розташоване за адресою м. Одеса, проспект Шевченка 30 у первісний стан згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року та визнано недійсним договір дарування Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою м. Одеса, проспект Шевченка 30 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 самовільно проведено роботи з реконструкції нежитлового приміщення з прибудовою приміщення «А1» загальною площею 63, 3 кв.м до нежилого приміщення і переобладнанням під житлове загальною площею 127, 2 кв.м, що розташовано за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30.
ОСОБА_1 неправомірно набув право власності на індивідуальний житловий будинок № 30 по просп. Шевченка в м. Одесі, загальною площею 190 кв.м, згідно з технічним паспортом від 13.07.2012 року.
Таким чином, результатом реального виконання судового рішення повинно бути фактичне приведення приміщення за адресою: просп. Шевченка, 30 в м. Одесі до таких параметрів, які визначені в технічному паспорті від 17.09.2007 року.
Державним виконавцем першого Приморського ВДВС міста ОСОБА_4 ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 15.03.2018 відкрито виконавче провадження № 55982232 про зобовязання ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване за адресою м. Одеса, просп. Шевченка, 30, у первинний стан згідно з технічним паспортом від 17.09.2007 року.
Державним виконавцем 03.10.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Скаржник вважає, що рішення суду виконано не було, у звязку з чим звернувся до суду із вказаною скаргою.
В судовому засідання представник прокуратури та ОМР скаргу підтримали, просили її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти скарги.
Представник ДВС заперечувала проти скарги.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступне.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року зобовязано ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, розташоване за адресою м. Одеса, проспект Шевченка 30 у первісний стан згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року та визнано недійсним договір дарування Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою м. Одеса, проспект Шевченка 30 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
08.02.2018 року видано виконавчий лист.
14.02.2018 року представник ОМР звернувся до Першого Приморського ВДВС м. Одеса, ГТУЮ в Одеській області із заявою про примусове виконання рішення.
15.03.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 55982232 по примусовому виконанню виконавчого листа № 522/4629/14-ц від 08.02.2018 року Приморського районного суду про зобовязання ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 30 у первинний стан згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року.
15.03.2018 року за вих. № 6761 державним виконавцем на адресу АДРЕСА_1 було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.
21.03.2018 року на адресу боржника було направлено виклик на прийом до державного виконавця.
06.09.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про накладання штрафу на боржника за невиконання рішення суду.
Враховуючи наявність копії техпаспорту від 17.09.2007 державний виконавець мала можливість порівняти його з наданою боржником копією техпаспорту від 12.12.2017року та встановити, що параметри приміщення за адресою м. Одеса, просп. Шевченка, 30 не відповідають тим, які зображені у паспорті від 17.09.2007, а навпаки залишаються такими, якими були станом на час слухання цивільної справи в суді. Тобто державний виконавець мала можливість встановити, що судове рішення не виконано.
Державним виконавцем 03.10.2018 виконавче провадження закрито у звязку з фактичним виконанням.
Начальником відділу доводи, викладені у скарзі прокурора, до уваги не прийнято та зазначено, що «новий технічний паспорт від 12.12.2017, предявлений ОСОБА_1, вказує на те, що технічний паспорт від 17.09.2007 втратив чинність. У звязку з чим, відсутні підстави по приведенню житлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, 30, у відповідність з технічним паспортом від 17.09.2007 первинний стан».
Начальником відділу звертається увага, що боржником надано інші дозвільні документи, які на його думку також звільняють ОСОБА_1 від обовязку виконувати рішення суду.
Однак, слід зауважити, що суть рішення не в тому, щоб отримати дозвільні документи та привести їх у відповідність до чинного законодавства, а в тому, що необхідно привести саме приміщення до встановлених судом параметрів. Судовим рішенням вже вирішений спір про право, внаслідок чого відпали причини, підстави і механізми для незгоди з таким визнанням і єдиним законним виходом з цього є реальне виконання судового рішення відповідно до ст. 129-1 Конституції України, а не приведення документів у відповідність до законодавства постфактум.
Фактично, отримавши від боржника новий технічний паспорт, який підтверджує те, що приміщення до первинного стану не приведено, державний виконавець в порушення ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставно винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, звільнивши боржника від сплати виконавчого збору в сумі 7 446, 00 гривень до державного бюджету.
Така бездіяльність та незаконні рішення державного виконавця начальником відділу проігноровані, належного контролю за діями державного виконавця не здійснено.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно положень ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.
Ч. 9 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. ст. 124 Конституції України, 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 447 ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження", суд -
Скаргу заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на бездіяльність державного виконавця та посадових осіб органу державної виконавчої служби, відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,- задовольнити.
Визнати бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 55982232 неправомірною.
Визнати бездіяльність начальника першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 неправомірною.
Скасувати постанову від 03.10.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 55982232.
Зобовязати державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55982232 в порядку, встановленому Законом України « Про виконавче провадження».
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 18.02.2019 року. .

Суддя: Абухін Р.Д.

15.02.2019