Справа № 495/9487/13-ц
Номер провадження 2-п/495/69/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Клименко С.Ю. (ордер серії ВН № 1000627 виданий 27.08.2019 року)

від відповідача: Квітковський І.О. (довіреність № 549 від 04.04.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі № 495/9487/13-ц

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В :

26.11.2013 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення боргу за договором позики (а.с.2-3).

Так, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача борг за договором позики у розмірі 40 000 грн., а також 1 % від загальної суми боргу за кожен день прострочки, що складає 28 400 грн., що загалом становить 68 400 грн.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі № 495/9487/13-ц позовну заяву ОСОБА_2 доОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 12.06.2013 року у розмірі 40 000 грн., а також 1 % від загальної суми боргу за кожен день прострочки у розмірі 54 800 грн., що загалом складає 94 800 грн. (а.с.20-21).

06.08.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі № 495/9487/13-ц (а.с.38-39).

Так, заявник просить суд заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі № 495/9487/13-ц скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у зв ?язку з чим був позбавлений можливості надати пояснення, заперечення, приймати участь у вивченні доказів та надавати свої докази. Крім того, заявник вказує, що взагалі ніякої розписки не підписував та ніяких грошей у ОСОБА_2 не позичав.

Позивачем - ОСОБА_2 , подано до суду заперечення проти заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, згідно якого він просить суд відмовити у перегляді заочного рішення суду від 30.01.2014 року (а.с.50-52).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , в судовому засіданні проти заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , в судовому засіданні доводи та вимоги заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заяви про перегляд заочного рішення, вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення до даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженнями в судовому засіданні.

Згідно із ч.1 ст.284 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 288 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що з аочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно листа Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Про узагальнення практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», суди повинні дотримуватись таких умов проведення заочного розгляду справ: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи. Лише за наявності всіх п`яти умов суд може провести заочний розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 74-76 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення), був належним чином повідомлений про день і час судового розгляду.

Так, відповідач - ОСОБА_1 , відзив або заперечення на позов ОСОБА_2 до суду не надав та в судові засідання 16.12.2013 року та 30.01.2014 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення), судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення), сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви ОСОБА_2 з додатками до неї були надіслані на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), яка наявна в матеріалах справи (а.с.2, 6-7) та за якою він зареєстрований (а.с.9-10). Більш того, саме ця адреса зазначена і самим ОСОБА_1 у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення (а.с.38) та зазначена у поданій ним копії його паспорта (а.с.40). Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, тобто не отриманням адресатом (а.с.16-17).

Таким чином, відповідач (заявник) - ОСОБА_1 , не скористався своїми процесуальними правами щодо прийняття участі в самому судовому засіданні, у зв`язку з чим судом, у відповідності до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення рішення), і було проведено заочний розгляд справи та прийнято відповідне заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що з наданої ОСОБА_1 до суду заяви про перегляд заочного рішення, суд не вбачає наявність жодних доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи, або ухвалення судом іншого рішення ніж того, яке було увалено раніше.

У відповідності до ч.3 ст.287 Цивільного процесуального кодексу України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі № 495/9487/13-ц за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.288 Цивільного процесуального кодексу України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись статтями 258-261, 287-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2014 року по справі №495/9487/13-ц за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали.

Суддя В.В. Мишко