ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5478/19 Справа № 202/4143/17 Головуючий у першій інстанції: Мороз В. П. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 12 вересня 2008 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2010 року по цивільній справі №2-465/2010 року шлюб сторін розірвано. Сторони не проживають разом з 2010 року. Відповідач з донькою не спілкується, ніякої допомоги на її утримання не надає, станом здоров`я не цікавиться, вихованням не займається. ОСОБА_3 перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з громадянином Росії - ОСОБА_5 . Малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з позивачкою за межами України, а саме на території Російської Федерації. Також позивач зазначає, що відповідач неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак отримати відповідних доказів з правоохоронних органів позивач не має можливості відповідно до чинного законодавства, оскільки на даний час вже не є родичем останнього. Позивачу відомо, що відповідач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні від наркотичної залежності. Тому, позивач просила позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , вирішено позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 12 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №181.

Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 04.02.2009 року відділом РАЦС Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №35, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини зазначений ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.6).

Сімейне життя у сторін не склалося, після припинення шлюбних відносин дитина залишилася проживати з позивачкою.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.08.2010 року у справі №-2-465/2010 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.7).

Згідно копії дозвільних документів щодо перебування на території Російської Федерації, виданих Відділом Управління федеральної міграційної служби Росії по місту Москва від 30.11.2019 року, малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та мешкає разом із матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Відповідно до характеристики, виданої 28.09.2010 року Виробничим структурним підрозділом шахта "Тернівська", ОСОБА_1 займає посаду гірничого майстра дільниці ВТБ з березня 2010 року, за час роботи зарекомендував себе з позитивного боку, порушень трудової дисципліни не має, якісно і в строк виконує виробничі завдання, удосконалює свій професійний рівень, до роботи ставитися сумлінно. претензій з боку адміністрації не має (а.с.49).

Згідно акту Комунального підприємства "Тернівське житлово-комунальне підприємство" від 20.04.2018 року, складеного комісією у складі начальника ЖРЕД-9 Вітьковської Є.В. та мешканців будинку АДРЕСА_2 вищевказаного будинку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає з 01.03.2012 року (а.с.48).

Відповідно до характеристики, виданої 20.04.2018 року КП "Тернівське житлово-комунальне підприємство", ОСОБА_1 зі слів сусідів характеризується як культурна, порядна, чуйна людина, з турботою ставиться до сусідів. ОСОБА_1 займався вихованням дочки, але його позбавили цієї можливості, оскільки дитину було вивезено за межі України без його згоди. ОСОБА_1 вживає всіх заходів для повернення дочки в Україну (а.с.51).

Рішенням Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 12.01.2011 року №23, зокрема, вирішено визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді днів зустрічей, які будуть відбуватися щоп`ятниці з 18:00 години до 18:00 години неділі за місцем проживання батька з правом залишення дитини на ночівлю (а.с.54).

Крім того, апеляційному суду надано копію заяви ОСОБА_1 від 11.11.2016 року, що викладена у письмовій нотаріальній формі, про категоричне заперечення апелянтом щодо виїзду за кордон малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без його супроводу, а також повідомив, що не надавав своєї згоди на виїзд його доньки з України за кордон у супроводі її матері ОСОБА_3 або будь-яких осіб (а.с.55).

Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 4ТТА №129211 від 16.03.2017 року, за результатом огляду ОСОБА_1 наркологічних протипоказань щодо оформлення опіки та піклування - не виявлено (а.с.70).

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №003062 від 19.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 повторно встановлено 3 групу інвалідності з 01.02.2018 року строком до 01.02.2020 року, за трудовим каліцтвом (а.с.53).

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для встановлення таких обставин суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов`язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з`ясування його позиції й обґрунтувань.

Виходячи з викладеного, інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 працює, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання; встановивши відсутність фактів винесення відповідачу попередження або ж притягнення відповідача до адміністративної відповідальність за ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, передбаченої положеннями ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення; враховуючи зміст сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду; приймаючи до уваги, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні даної справи місцевим судом фактичні обставини справи встановлені не були; висновок органу опіки щодо спору про позбавлення відповідача батьківських прав до матеріалів справи не долучений, місцевим судом не досліджений, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог ч.5 ст. 19 СК України.

Крім того, враховуючи зміст позовної заяви, де зазначено, що малолітня ОСОБА_4 проживає разом з матір" ю , яка вказала, що проживає по АДРЕСА_3 , - до участі у даній справі у якості третьої особи безпідставно не залучено належний орган опіки та піклування Центрального району м.Дніпра, відповідно до місця проживання дитини, що суперечить положенням ч. 4 ст. 19 СК України, де зазначено, що при розгляді судом, зокрема, спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Колегія наголошує, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості щодо залучення нових учасників справи.

Висновок суду першої інстанції про ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини є безпідставними, спростовується наступними письмовими доказами: довідкою Виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" за період з березня 2014 року по липень 2014 року, згідно якої ОСОБА_1 нараховано дохід у розмірі 33061,53 грн., з яких сплачено аліменти у розмірі 17661,25 грн. (а.с.109); довідкою ВВД ФССНВУ в м.Тернівці від 03.05.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року сплачено аліменти у розмірі 4897,60 грн. (а.с.59); довідкою Павлоградським ОУПФУ по м.Тернівка Дніпропетровської області від 03.05.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_3 за період з липня 2016 року по травень 2017 року отримала аліменти у розмірі 4992,42 грн. (а.с.60); довідкою Тернівського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області від 11.05.2018 року, де зазначено, що розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за період з 01 січня 2017 року по 01 травня 2018 року складає 10530,48 грн., з залишком боргу у розмірі 13602,11 грн. (а.с.107).

Крім іншого, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали даної цивільної справи не містять доказів належного повідомлення апелянта про розгляд даної справи місцевим судом.

Викладене свідчить, що при розгляді даної справи місцевим судом були допущені грубі порушення норм процесуального закону, що перешкодило встановленню фактичних обставин справи, спричинило неправильне застосування положень матеріального права та потягло ухвалення необґрунтованого, незаконного та несправедливого рішення, яке підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги ставки судового збору, що діяли на час подачі позову та апеляційної скарги; враховуючи задоволення апеляційної скарги, - з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 960,00 грн. (а.с.106).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді