РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8534/18

Провадження № 2/643/773/19

22.01.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М.М.

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до КП «Харківські теплові мережі» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до КП «Харківські теплові мережі», в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача, який штучно приписав на особовий рахунок суму 9258 грн., зобовязати відповідача застосувати інструкцію «Про порядок списання дебіторської заборгованості № 90», «Інструкцію по інвентаризації матеріальних цінностей», ЦК України, Податковий кодекс України та списати дебіторську заборгованість в сумі 9258 грн. з особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з жовтня 2008 року проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. У період до липня 2008 року у споживачів вказаної квартири утворилася заборгованість за послуги надані відповідачем у розмірі 9258 грн., яка на теперішній час зазначається у квитанціях.

Позивач вказує, що за її заявою 28.10.2013 судовий наказ від 16.11.2010 № 2-н-1761/10 виданий Московським районним судом м. Харкова за заявою КП «ХТМ» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в розмірі 9858 гривень 63 копійок та судових витрат в розмірі 30,00 грн. з ОСОБА_3 скасовано.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Додатково пояснила, що з 2008 року та по теперішній час вона отримує квитанції із зазначенням заборгованості в сумі 9258 грн. вказує, що про протиправні дії відповідача їй стало відомо лише у травні 2018 року, коли їй було відмовлено у призначенні субсидії. Вважає, що відповідач повинен самостійно списати заборгованість, яка утворилася до жовтня 2008 року. Зазначила, що до ХТМ для укладення договору не зверталася, сплачує за послуги своєчасно та у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні вимог, застосувати строк позовної давності, надав суду письмовий відзив. Відповідач посилається на те, що особовий рахунок за адресою позивача відкрито на ОСОБА_3 з жовтня 2008 року на підставі даних від балансоутримувача будинку, тобто КП «Жилкомсервіс». Вказує, що позивач до КП «ХТМ» не звертався про укладення типового договору про надання послуг із централізованого опалення і гарячого водопостачання, не надав відповідні правовстановлюючі документи на житло, необхідні для належного оформлення особового рахунку, не сповіщав про склад сімї та відповідно не звертався із будь-якими заявами, у тому числі із заявами про списання боргу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.11.2008 (а.с 4).

У КП «ХТМ» особовий рахунок № 511201346 за адресою: АДРЕСА_2 відкрито на імя позивача.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2013 судовий наказ від 16.11.2010 № 2-н-1761/10 виданий Московським районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в розмірі 9858, 63 грн. та судових витрат в розмірі 30,00 грн. з ОСОБА_3 скасовано (а.с. 42).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2013, ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу № 2-н-1761/10 18.10.2013. Також позивач у судовому засіданні зазначила, що з 2008 року та по теперішній час на її адресу з КП «ХТМ» приходять квитанції із зазначенням боргу 9858 грн., тобто про існування боргу позивачу відомо з 2008 року.

Жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності позивач не заявляв.

Відповідно до вимог статті 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв'язку із спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача, позивач не звертався до суду про поновлення строку та нічим не обґрунтовує причини пропущеного строку.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 77-82, 89, 141, 211, 264-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до КП «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити у повному обсязі, у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 31.01.2019.

Суддя: Т. В. Поліщук