гСправа № 358/848/19 Провадження № 2/358/476/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 вересня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Симоненко О.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона являється власником вказаного будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 13.05.2013 року.

Відповідач за місцем реєстрації не проживає близько з 2015 року та її особисті речі у вказаному будинку відсутні, що підтверджується довідкою Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області № 545 від 10.06.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує і не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась і не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, згідно чинного законодавства - оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України.

Також, відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачці було надіслано за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку.

Довідкою відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області від 24.06.2019 року підтверджено, що відповідачка зареєстрованою по м. Києву та Київській області не значиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 13.05.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії СЕК 344927 від 13.05.2013 року.

Відповідач, ОСОБА_2 , зареєстрована в житловому будинку позивачки з 2015 року, що підтверджується копією довідки Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області №545 від 10.06.2019 року.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності, протягом шести місяців.

Оскільки відповідач не проживає по місцю реєстрації більше шести місяців, що підтверджується дослідженими по справі доказами, то є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування цим житлом.

В даному випадку рішення суду про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житлом, буде підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, оскільки відповідно до положень ст. 7 ЗУ від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підтягаються стягненню з відповідача.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 246, 141, 263-265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 15, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 163 ЖК Української РСР, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , зі зняттям з реєстраційного обліку.

Судове рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання, відповідно до положень ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі документально підтверджені понесені судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційної інстанції в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко