Дата документу 20.02.2019
Справа № 501/3099/18
РІШЕННЯ
20 лютого 2019 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Смирнова В.В.,
при секретарі судового засідання - Кочкіній О.В.
Справа № 501/3099/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Чорноморську цивільну справу:
відповідач: Державного підприємства «Чорноморсько Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів»
вимоги заявника: про стягнення компенсаційних виплат
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. ОСОБА_2 позиції заявника та представника позивача.
24.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Чорноморсько Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів»про стягнення компенсаційних виплат, а саме заборгованості по виплаті інвалюти на харчування (замість добових) у 4 055 доларів США 68 центів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.08.2002 року згідно наказу № 164/к позивач ОСОБА_1 по 07.04.2004 року працював в ДП «Чоразморшлях» на посаді 2-го механіка, головного механіка та старшого механіка. За час роботи відповідачем не було виплачено інвалюту за харчування замість добових, в розмірі 4055,68 доларів США (а.с. 7). Тому позивач просить суд:
стягнути з Державного підприємства «Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті інвалюти на харчування (замість добових) у розмірі 4055 доларів США 68 центів, що станом на 24.10.2018 року еквівалентно 114 164,97 гривень.
Оскільки по теперішній час відповідач не виплатив заборгованість по інвалюті на харчування (замість добових), позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Відповідач проти задоволення позову заперечував у наданих суду запереченнях (а.с. 28-30) мотивуючи тим, що витрати на харчування не належать до фонду заробітної плати, та зазначена заборгованість не є заробітною платою, просили суд відмовити в задоволені позову.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_2 від 18.12.2018 року надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги (а.с. 25).
Відзив на позовну заяву від представника відповідача (а.с. 28-30).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Іллічівського міського суд Одеської області від 26.10.2018 року позов залишено без руху (а.с.15)
Ухвалою Іллічівського міського суд Одеської області від 26.11.2018 року відкрито провадження по справі (а.с. 18).
Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В даних конкретних правовідносинах Суд знаходить достатні підстави для ухвалення рішення в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст. 274 ЦПК.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.
Згідно довідки № 001/282 від 18.10.2018 року, позивач ОСОБА_2 працював в ДП «Чоразморшлях» в період з 21.08.2002 року по 07.04.2004 року на посаді 2-го механіка, головного механіка та старшого механіка (а.с. 8).
Згідно довідки Чорноморсько-Азовського виробничо-експлуатаційного Управління морських шляхів №001/248 від 12.09.2018 року виданої ОСОБА_2, про те, що воно має перед позивачем заборгованість з виплати інвалюти на харчування замість добових у розмірі 4055 доларів США 68 центів(а.с. 7).
Згідно відзиву представника відповідача, в заперечення проти позову зазначено, що витрати на харчування не належать до фонду заробітної плати, та зазначена заборгованість не є заробітною платою, просили суд відмовити в задоволені позову (а.с. 28-30).
V. Оцінка Суду.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Згідно зі ст.2 ЗУ «Про оплату праці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.
Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних
та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Так, Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України) розяснив, що оскільки згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти, яка була предметом позики, в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).
Згідно положень ч.1 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Тому судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 116 КЗпП України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів» про стягнення заборгованості по виплаті інвалюти задовольнити.
Стягнути з державного підприємства «Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне управління морських шляхів» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.( сімсот шістдесят вісім гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_3.