Провадження № 2/369/1461/19
06.12.2019 року Києво- Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л. М.,
при секретарі Заїка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бузівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданий 01 березня 1991 року Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.
Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на 2 будинки, які знаходяться по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцем за заповітом на майно ОСОБА_2 , є його дочка (позивач) ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкоємцем до дня його смерті. Непрацездатною спадкоємицею за законом на майно померлого ОСОБА_2 , була його дружина, мати позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданий 29 жовтня 1999 року Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.
В липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Першої Київської області державної нотаріальної контори, з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
31 липня 2015 року нотаріус Грисюк О . В . , винесла постану № 1179/02-31, про відмову ОСОБА_1 , у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_2 .
Вищезазначені будинки під АДРЕСА_1, були побудовані відповідно до технічного паспорту: 1-й - в 1920 році; 2-й - в 1988 році.
Належність ОСОБА_2 2-х будинків по АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 підтверджує: витягом з рішення виконкому від 22.10.1996 року за № 207; довідкою Бузівської сільської ради від 19.12.2018 року; технічним паспортом виготовленого станом на 24.06.2015 року; будинковою книгою № 10.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 , просить суд, визнати за нею право власності на: житловий будинок (житловою площею 30,4 м2, загальною площею 57,0 м2) під літ. «А», що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого батька ОСОБА_2 ; житловий будинок (житловою площею 78,2 м2, загальною площею 120,5 м2) під літ. «Б», прибудова піл літ. «б», веранда під літ. «б1», з надвірними будівлями: сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», погріб під літ. «З», навіс під літ. «М», ворота з хвірткою - № 5, огорожа - № 6, № 7, колодязь І, що знаходиться по улиці АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
У судове засідання відповідач Бузівська сільська рада не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки позивача у поданій заяві суду не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 у віці 64 років ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданий 01 березня 1991 року Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області. Мати позивача ОСОБА_3 у віці 73 років ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданий 29 жовтня 1999 року Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області.
Також за життя ОСОБА_2 склав заповіт від 09 березня 1990 року, за яким житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , заповідає своїй дочці: ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 , є дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданий 01 березня 1991 року Виконавчим комітетом Бузівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
31 липня 2015 року державний нотаріус Першої Київської Обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В., винесла постану № 1179/02-31, про відмову ОСОБА_1 , у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_2 .
Позивачка з 09.09.1983 року, проживає і зареєстрована постійно за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Сільського голови Кижлай С.В., від 19 грудня 2018 року.
Позивач ОСОБА_1 спадщину в установленому законом порядку прийняли, оскільки на час відкриття спадщини проживали та є зареєстрована разом з спадкодавцем на день його смерті за однією адресою.
Відповідно до даних технічного паспорту від 24.06.2015 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку (житловою площею 30,4 м2, загальною площею 57,0 м2) під літ. «А»; житлового будинку (житловою площею 78,2 м2, загальною площею 120,5 м2) під літ. «Б», прибудова піл літ. «б», веранда під літ. «б1», з надвірними будівлями: сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», погріб під літ. «З», навіс під літ. «М», ворота з хвірткою - № 5, огорожа - № 6, № 7, колодязь І.
Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.
За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , щодо визнання за нею житловий будинок (житловою площею 30,4 м2, загальною площею 57,0 м2) під літ. «А», що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого батька ОСОБА_2 ; житловий будинок (житловою площею 78,2 м2, загальною площею 120,5 м2) під літ. «Б», прибудова піл літ. «б», веранда під літ. «б1», з надвірними будівлями: сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», погріб під літ. «З», навіс під літ. «М», ворота з хвірткою- № 5, огорожа - № 6, № 7, колодязь І, що знаходиться по улиці АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , і тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 9, 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, ст. ст.15,16, 328, 392, 1216,1218, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 77, 78, 79, 80, 81, 259, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька - ОСОБА_2 право власності на житлові будинки:
-житловий будинок (житловою площею 30,4 м2, загальною площею 57,0 м2) під літ. «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
-житловий будинок (житловою площею 78,2 м2, загальною площею 120,5 м2) під літ. «Б», прибудова піл літ. «б», веранда під літ. «б1», з надвірними будівлями: сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», погріб під літ. «З», навіс під літ. «М», ворота з хвірткою - № 5, огорожа - № 6, № 7, колодязь І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Суддя Л. М. Ковальчук