Справа № 307/1799/18
Провадження № 2/307/107/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб між ним та відповідачкою укладено 1 грудня 1981 року. Від даного шлюбу в них дітей не має, однак відповідачка не бажає зявлятися до РАЦСу для подачі спільної заяви про розірвання шлюбу. Після укладення шлюбу разом вони проживали близько двох років, після чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, і вони перестали поважати один одного. Вони зрозуміли, що не зійшлися характерами та поглядами на життя, їх уже нічого не поєднує і вже більше 25 років вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Відповідачка давно вже створила іншу сімю. З того часу вони не спілкуються, ніхто з них не намагався відновити шлюбні відносини і намагань до примирення також ніхто із них не робив. Позивач зазначив, що їхній шлюб існує формально, відновити сімейні відносини їм вже ніколи не вдасться. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 грудня 1981 року і від даного шлюбу в них неповнолітніх дітей не має.

Сторони разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків.

Наданий судом сторонам строк для примирення терміном на два місяці бажаних наслідків не дав і вони не примирилися.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачку.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 1 грудня 1981 року у виконкомі Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, Україна, актовий запис №7, розірвати.

Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, України на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець та мешканець смт. Дубове, вул. Шевченка, 188, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Відповідач ОСОБА_2 Васиілвна, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Головуючий: В.І. Бобрушко