Справа №701/671/19
Провадження №2/701/287/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -Калієвського І. Д.
за участю секретаря -Киряхно Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На підставу своїх вимог спирається на те, що з червня 2016 року по вересень 2016 року позивач перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Від цивільного шлюбу вони з відповідачем мають одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Коли дитині виповнився один місяць вони з відповідачем фактично припинили сімейні відносини. На скільки її відомо відповідач на даний час безробітний.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач з вересня місяця 2016 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини.

Позивач вважає, що відповідач як здорова та працездатна особа, зможе сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини.

В добровільному порядку вони не досягли домовленості щодо сплати аліментів на утримання спільної дитини, в зв`язку з чим позивачка вимушена звертатись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачка до суду не з`явилася, але надала суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила справу слухати в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та зазначив, що позовні вимоги не визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини:

З червня 2016 року по вересень 2016 року позивач перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .

Від цивільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Згідно довідки виконавчого комітету Рогівської сільської ради Маньківського району Черкаскьої області 3160 від 04.04.2019 р. вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утримані позивачки та проживає разом з нею (а.с.6,7).

В позовній заяві позивач зазначає, що у добровільному порядку сторони не досягли домовленості щодо сплати аліментів на утримання спільної дитини.

Суд вирішуючи даний спір по суті керується наступним.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється, як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач згідно письмової заяви зазначив, що позовні вимоги не визнає, проте будь-якого належного та допустимого обгрунтування своє позиції з наданням відповідних доказів суду не надав і дану позицію відповідача суд розцінює як спосіб захисту.

Враховуючи вище викладене, суд враховуючи зазначені обставини справи та вимоги закону прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і даний розмір аліментів буде розумним і справедливим, враховуючи потреби на розвиток та утримання малолітньої дитини.

Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, ст. ст. 180 - 183, 192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Лисянським РВ УМВС України в Черкаській області від 21.07.2015 року), непрацюючого, аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована АДРЕСА_2 жителька АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Лисянським РВ УМВС України в Черкаській області від 21.07.2015 року) судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на рахунок 6001 (отримувач: ГУК у м. Київ/м.Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, МФО 899998).

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд на протязі тридцяти днів, але в силу ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

СуддяІ. Д. Калієвський