РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 рокуКиївський районний суд м.Харкова у складі :
головуючої судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кострової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач, ОСОБА_1, звернулася у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів та після подання заяви про збільшення позовних вимог, які прийняті судом, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1944 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано, від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.05.2013року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј частки всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2015року за заявою ОСОБА_2 розмір аліментів було змінено на тверду грошову суму 700грн. Позивач з врахуванням змін до законодавства щодо прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та положень ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму, просить стягнути аліменти в сумі 1944грн.
В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав та спросив задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення збільшених позовних вимог заперечував. Також надав письмовий відзив на збільшену позовну заяву , в якому зазначає, що зміна закону, яким установлено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягнення з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст.. 192 СК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Так, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2013року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина- Третецького ОСОБА_4, 22.08.2011року.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2015року було змінено розмір аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, встановлений рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.05.2013року з 1/4 частки від усіх доходів відповідача на тверду грошову суму в розмірі 700 грн. з подальшою індексацією відповідно до закону.

Виконавчий лист перебуває на виконання Київського ВДВС міста Харкова, з наданої довідки розрахунку державного виконавця вбачається, що заборгованість на 30.11.2018року склала 46219,68 грн., сплачено 46983,87 грн., залишок відсутній, переплата складає 764,19 грн. Тобто відповідач сплачує аліменти відповідно до вказаного рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосуваннясудами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Тобто, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів (правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 12.09.2018року № 459/2181/17).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 700 грн до 1944 грн. щомісячно, посилаючись лише на зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину.

Посилання позивача на несплату присуджених аліментів в розмірі 700 грн. судом не приймається, оскільки спростовується надано довідкою-розрахунком Київського ВДВС, з якої вбачається відсутність заборгованості по сплаті.

Враховуючи викладене, суд приходить до всиновку, що збільшення розміру аліментів у зв'язку зі зміною законодавства не ґрунтуються на зазначених вимогах закону , а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 200, 206, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180 184, 192 Сімейного кодексу України,-

вирішив :

В задоволені позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1. Харківська область Первомайський район с. Олексіївка вул.. Шумського б. 47) до ОСОБА_2 ( РНОКПП 297945681, м. Харків вул.. Др. Народів б. 253 кв.113) про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 20.02.2019року.

Суддя Бородіна Н.М.