Провадження № 2/369/982/19
18.02.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бондар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку по АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.
Відповідно до до Довідки про склад сім'ї, виданої за відомостями Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач фактично не проживає в житловому приміщенні понад один рік без будь-яких поважних причин, він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку немає і взагалі будинком відповідач не цікавиться.
Враховуючи вищевикладене позивач ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу відсутності позивача та її представника, позов підтримала та просила його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки позивач в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину серії НОМЕР_1 від 27.08.2003 року, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
З Довідки № 1006 від 21.11.2018 про склад сім'ї, виданої за відомостями Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без будь-яких поважних причин, він не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в будинку не має і взагалі будинком Відповідач не цікавиться.
Відповідно до Акту депутата Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, більше десяти років не проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Факт реєстрації відповідача за адресою АДРЕСА_1 з 10.06.1983 року по теперішній час підтверджується листом виконавчого комітету Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.12.2018 № 02-14/1100/18.
Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно вимог ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).
Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, а зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2, втратив право користування жилим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вимог ст. 405 ЦК України.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 405 ЦК України, ст. ст. 4, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, --
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.