Справа № 431/3849/19
Провадження №2-з/431/12/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 серпня 2019 року м. Старобільськ

Старобільський районний Луганської області у складі головуючого судді Логвіненко Т.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 та позивачу ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок розташований АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та на майно, яке належить відповідачеві ОСОБА_3 - на квартиру в будинку АДРЕСА_3 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову разом з доданими до неї матеріалами, суд встановив наступне.

В провадженні Старобільського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача просить суд накласти арешт на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_3 та позивачу ОСОБА_4 на житловий будинок розташований АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та на майно, яке належить відповідачеві ОСОБА_3 - на квартиру в будинку АДРЕСА_3 . При цьому представник позивача в поданій заяві жодним чином не обґрунтовує, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду щодо зазначених позовних вимог. Як вбачається з заяви про забезпечення позову, він обмежився лише посиланням на ст.ст. 149, 150 ЦПК України. Суд вважає, що саме лише існування між сторонами спору не може бути безумовною підставою для застосування заходів забезпечення позову у контексті ст. 149 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 258, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_5 у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.Г. Логвіненко