Справа №498/361/19
Провадження по справі №2/498/247/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року смт. Велика Михайлівка Одеська область

Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Чернецької Н.С., за участю секретаря судового засідання Іванова І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України в смт. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Після смерті якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 11,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала їй на підставі сертифікату серії ОД №036892, як члену колективного с/г підприємства «Степове» с.Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації за №147 від 19.03.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №51 по Новосавицькій сільській раді. За життя ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 було складено заповіт від 24.12.2002 року в с.Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, відповідно до якого сертифікат серії ОД №036892 вона заповіла ОСОБА_1 В подальшому, а саме у квітні 2019 року, з метою оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_2, позивач звернулася із відповідною заявою до Великомихайлівської нотаріальної державної контори в Одеській області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, належне ОСОБА_2, позивачу було відмовлено, оскільки свідоцтво про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, видати неможливо, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв'язку з зазначеними вище обставинами, позивачу запропоновано звернутися до суду. Про втрату сертифікату позивачем було подано оголошення до Великомихайлівської районної газети «Єдність» від 08 березня 2019 року, про те, що вважати недійсним втрачений сертифікат серії ОД №036892, виданий на ім'я - ОСОБА_2. Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла позивач ОСОБА_1, оскільки в шестимісячний термін вступила в управління спадковим майном. Тому просить суд визнати за спадкоємицею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер обліку платника податків НОМЕР_1, мешканкою с. Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, право у порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 11,5 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавиці ОСОБА_2, на підставі сертифікату серії ОД №036892, як члену колективного с/г підприємства «Степове» с.Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації за №147 від 19.03.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №51 по Новосавицькій сільській раді.

Позивач в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду від позивача надійшла заява, в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі.

Враховуючи, що учасники провадження належним чином повідомлялись про дату розгляду справи, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутністю сторін в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази відповідно до ст.89 ЦПК України, суд дійшов до наступного.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Враховуючи відкриття спадщини у 2003 році, до спадкових правовідносин застосовується положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, новий ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. ст.548,549 ЦК України для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до ст.ст.316, 328 Цивільного кодексу України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області "Про затвердження земельного паю по колективному сільськогосподарському підприємтсу "Степове" від 19.03.1996 року ОСОБА_2 був виданий сертифікат серія ОД №036892 на право на земельну частку (пай), розміром 11,5 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Степове». Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну часку (пай), що видаються по Новосавицькій сільській раді вчинено запис №51 від 07.06.1996 року. Вказана інформація підтверджена розпорядженням голови районної державної адміністрації №147/96 від 19.03.1996 року «Про затвердження земельного паю по колективному сільськогосподарському підприємству «Степове».

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 02 квітня 2019 року Великомихайлівським районним відділомдержавної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області про що було складено актовий запис №11.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка №120/01-03 від 12.03.2019 року видана Новосавицькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області в тому, що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно була зареєстрований та постійно проживала по АДРЕСА_1, разом з нею на день її смерті проживала і була зареєстрована та вели спільне господарство ОСОБА_1, яка на протязі півроку після її смерті фактично вступила в управління спадковим майном, проводила поховання та пов'язані з цим обряди, користувалась майном належним померлій (проводила поточний ремонт будинку, який належав померлій, сплачувала податки та збори).

На підставі досліджених доказів суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай), розміром 11,5 умовних кадастрових гектарів, із земель КСП «Степове».

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

З наявного в матеріалах справи листа №476/02-14/165/2019 від 05.04.2019 року виданого на ім'я ОСОБА_1 нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори - Трофімовою С.О., вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, видати неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з чим їй рекомендовано звернутись до суду.

На виконання ухвали суду завідувачем Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори - Трофімовою С.О. надано копію спадкової справи №164/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, відкритої 05.04.2019 року за заявою ОСОБА_1.

В матеріалах справи наявний заповіт від 24.12.2002 року, посвідчений секретарем Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області Ліпінською К.Г., відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 свою земельну ділянку право на яку посвідчено сертифікатом на земельну частку (пай) ОД №036892.

За приписами п.п.10,11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7, відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних ділянок (раїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Позивач у позові зазначає, що оригінал сертифікату був втрачений.

Про втрату вказаного сертифікату було надано оголошення про визнання недійсним сертифіката серія ОД №036892 про право на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_2, до громадсько-політичної газети Великомихайлівського району Одеської області «Єдність» від 08.03.2019р. за №10 (10384).

В зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) позивач не може реалізувати своє право спадкоємця, тому вона вимушена звернутися для вирішення даного питання до суду.

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не потребують додаткового доказування в судовому засіданні.

Суд приймає до уваги що відповідач визнав позов у повному обсязі; жоден із учасників процесу не заперечував проти обставин, наведених позивачем у позові.

На підставі наведеного суд вважає встановленим, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за життя мала право на земельну частку (пай) площею 11,5 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Степове» на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації №147/96 від 19.03.1996 року. Після відкриття спадщини позивач належним чином звернулась до нотаріальної контори, але реалізувати свої права спадкоємця не змогла через втрату оригіналу сертифікату, який підтверджував права спадкодавця на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, відсутність будь яких заперечень з боку відповідача та інших учасників провадження, суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 11,5 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області за правом спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.12, 13, 229, 259, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), уродженкою с. Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 право у порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 11,5 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Новосавицької сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ОД №036892 як члену колективного с/г підприємства «Степове» с.Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації № 147 від 19 березня 1996 року та зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 51 по Новосавицькій сільській раді.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великомихайлівський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.С.Чернецька