Провадження № 6/760/814/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Генеральний директор ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» Бесплемянний Ю.М.звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні на виконання виконавчих листів по справі №2-4350/09 виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР».

В обґрунтування заяви посилається на те, що 18.12.2009 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 26.10.2006 в розмірі 191755,46 грн.

В подальшому відбулася заміна сторони виконавчого провадження на ПАТ «Дельта Банк».

08.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. відкрито виконавче провадження №57119303.

11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» був укладений договір №1370/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за кредитним договором 0 від 26.10.2006, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» явку свого представника в судове засідання не забезпечило, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Однак, 13.09.2019 до канцелярії суду за допомогою поштового зв`язку надійшла заява в.о. генерального директора ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» Лисенко В.В. про проведення судового засідання за відсутності сторони, відповідно до якої просили розглянути справу без участі представника товариства.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутність, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18.12.2009 задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 26.10.2006 в розмірі 191755,46 грн, а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1700 грн та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2012 замінено вибулу сторону виконавчого провадження стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відносно боржника ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 26.10.2006.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №1370/К від 11.05.2019 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору.

Як вбачається з виписки з додатку №1 до договору №16 про відступлення прав вимоги №1370/К від 11.05.2019, за договором №0 від 26.10.2006 позичальником зазначено ОСОБА_1 .

Згідно наданою особою, яка подала заяву інформацією про виконавче провадження від 08.07.2019, вбачається, що боржник у виконавчому провадженні №57119303 - ОСОБА_1 , стягувачем зазначено ПАТ «Дельта Банк», стан виконавчого провадження - на примусовому виконанні.

Відповідно до частини першої ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст.512 ЦК України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст.512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст.190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п.5 ст.8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та замінити сторону на стадії виконавчого провадження стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст.442, 446 ЦПК, ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

ЗаявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у виконавчому провадженні на виконання виконавчих листів по справ №2-4350/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя - Г.О. Козленко