Справа № 214/5489/18
2/214/861/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Ткаченка А.В.,
секретаря Фастовець Ю.Ю.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/5489/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 лютого 2007 року померла її мати, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 16.03.2016 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ, №670278. 14 липня 2014 року помер батько позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 15.12.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ, №656139.
Родинні відносини між позивачем та її батьками підтверджує свідоцтвом про народження, серії І-КИ, №468424 від 09.07.1974 року.
За життя її, батьки були власниками квартири №39 у житловому будинку №27 по пр. Гагаріна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Після смерті матері, спадщину що залишилась після неї, а саме 1/2 частку вказаної квартири отримав її чоловік, ОСОБА_5, що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у цивільній справі №214/900/14-ц. За життя ОСОБА_5 не здійснив державної реєстрації вказаного судового рішення.
Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заповіт не складався. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частку у житловому будинку, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волосевича, будинок 10; відсутня державна реєстрація права власності на квартиру № 39 у житловому будинку № 27 по проспекту Гагаріна м. Кривий Ріг та не надано жодного правовстановлюючого документу.
Представник позивача ОСОБА_6 до зали судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду, до зали судового засідання не з'явився. причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи що відповідач не подав відзиву, враховуючи думку позивача, суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справ доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ, № 579488 ОСОБА_5 помер 14 липня 2014 року ( а.с.36)
Згідно довідки виданої КП «ЖЕК № 35» ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15.01.1973 року по день смерті 14.07.2014 року. На день смерті проживав один ( а.с.37).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 22 від 15.01.1997 року квартира, яка знаходиться за адресою проспект Гагаріна, 27/39 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5А та ОСОБА_3 ( а.с.9)
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частка квартири розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Гагаріна, буд. 27/ кв. 39 ( а.с.44).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 народилась 17.01.1957 року, її батьками зазначені ОСОБА_5А та ОСОБА_3 ( а.с8).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 11.04.1980 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_1, актовий запис № 239 ( а.с.8).
Відповідно до рішення Саксаганського місцевого суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2002 року за ОСОБА_3 визнано право власності на Ѕ частину будинку № 10 по вул. Волосевича у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. ( а.с.72)
Згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року вбачається що ОСОБА_9, відповідач по справі, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.
Так, судовим розглядом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08 лютого 2007 року померла мати позивача, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 16.03.2016 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ, №670278. 14 липня 2014 року помер батько позивача, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 15.12.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ, №656139.
Родинні відносини між позивачем та її батьками підтверджуються свідоцтвом про народження, серії І-КИ, №468424 від 09.07.1974 року.
За життя батьки позивача були власниками квартири №39 у житловому будинку №27 по пр. Гагаріна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області загальною площею: 52,7 кв.м., житловою площею: 29,9 кв.м., розташованої на другому поверсі чотирьохповерхового будинку. Після смерті матері, спадщину що залишилась після неї, а саме Ѕ частку вказаної квартири отримав її чоловік, ОСОБА_5 , що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у цивільній справі №214/900/14-ц. За життя ОСОБА_5 не здійснив державної реєстрації вказаного судового рішення.
Крім того, як вбачається з рішення суду від 21.12.2016 року у справі № 214/4708/16-ц та відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, єдиними спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Осіб, які б мали обовязкову часткову у спадковому майні судом не встановлено.
Згідно відомостей, наданих суду державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори нотаріального округу вбачається, що на підставі заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залучені до спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 14.07.2014 року, нотаріусом заведена спадкова справа № 655.
Відповідач ОСОБА_2 вже оформив успадковане майно після смерті свого батька ОСОБА_5 право власності.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 331 ЦК України, визначає, що якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Державна реєстрація нерухомого майна, яке належало за життя батькові позивача, за його життя проведена не була, що й змусило його звернутися з даним позовом до суду, бо діючим законодавством України не передбачено інший спосіб оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя отримав рішення суду про визнання за ним права власності на спадкове майно та вважається таким, що прийняв спадщину, та відповідно таким, що набув на неї право власності, тому успадковане ним майно буде входити до майна, яке належало йому за життя та може бути успадковане його спадкоємцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 1287 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Отже, після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є його діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 прийняв свою частку після смерті батька та оформив її належним чином, відповідно до норм чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є донькою та спадкоємцем першої черги за законом, від прийняття спадщини не відмовилась. Таким чином, суд вбачає що єдиним способом захисту цивільного права позивача права на спадкування за законом, є визнання права власності на спадкове нерухоме майна, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218 ЦК України, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 356 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири №39, загальною площею: 52,7 кв.м., житловою площею: 29,9 кв.м., розташованої на другому поверсі чотирьохповерхового будинку №27 по пр. Гагаріна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 14 липня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1;
Відповідач: ОСОБА_2, 17 січня 1954 рок народження, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2
Суддя А.В. Ткаченко