Справа № 444/1961/17 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1773/19 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - Курій Н.М.,

суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.,

за секретаря Матяш С.І.,

з участю ОСОБА_1 , її представника Доля Р.Б., представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» - Бутка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Доль Ростислава Богдановича на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року (з урахуванням ухвали Жовківського районного суду Львівської області про виправлення описки від 17 квітня 2019 року), постановлену в складі головуючого - судді Мікули В.Є.,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № 0049/07/6.10-CL, укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 , а також іпотечного договору від 14 вересня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_2 . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14.09.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (правонаступником ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_1 було укладено договір № 0049/07/6.10-CL. Згідно з кредитним договором, Банк зобов`язався відкрити Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі в розмірі 61000,00 доларів США з кінцевим строком погашення кредиту 13.09.2017 року. Зазначала, що в Додатку №1 відсутня будь-яка інформація щодо графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, під час укладення кредитного договору не поінформував позивача в письмовій формі про: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями споживача; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної відсоткової ставки та абсолютного подорожчання кредиту. Зазначала, що оскільки відповідач навмисно ввів її в оману щодо обставин, які мають істотне значення, кредитний договір належить визнати недійсним.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року виправлено допущену описку у вступній частині ухвали Жовківського районного суду Львівської області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним без розгляду та правильно зазначено дату винесення ухвали, а саме «15 квітня 2019 року».

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 . В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року є незаконною та прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що представником позивача 15.04.2019 р. подано заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із розглядом у Сихівському районному суді м. Львова кримінального провадження, де вирішувалось питання пов`язане з утриманням під вартою кількох осіб та неможливістю такого розгляду в інший час та дату. В цій заяві представник просив перенести судовий розгляд на інший завчасно погоджений день. Зазначає, що суд не прийняв до уваги вказану заяву та розцінив таку, як затягування розгляду справи і наступного дня 16.04.2019р., а не у день судового розгляду 15.04.2019р., постановив оскаржену ухвалу. Вважає відмову суду перенести засідання за клопотанням адвоката, що брав участь в іншому судовому засіданні, та розгляд справи без представника порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Посилається на рішення ЄСПЛ у справі «Бартая проти Грузії».

Просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2019 року скасувати і направити справу № 444/1961/17 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» про залучення до участі у справі правонаступника задоволено та залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», як правонаступника відповідача Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, посилаючись на доводи, які аналогічні доводам апеляційної скарги.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» Бутко А.С. доводи апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині п`ятій статті 223 ЦПК України зазначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач та її представник в судове засідання призначене на 17 грудня 2018 року не з`явились, хоча позивач належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, згідно з яким позивач 21 листопада 2018 року отримала судову повістку про виклик до суду на 17 грудня 2018 року (арк.спр.77).

17 грудня 2018 року позивач та її представник в судове засідання не з`явились.

Цього ж дня представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 електронною поштою подав суду першої інстанції заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із його участю 17 грудня 2018 року у судових засіданнях пов`язаних з розглядом кримінальних справ (арк. спр. 93).

Суд першої інстанції, ураховуючи подану представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заяву про перенесення судового засідання, постановив ухвалу про відкладення судового засідання на 15 квітня 2019 року, хоча жодних доказів на підтвердження причин неявки представником позивача надано не було.

Судову повістку про виклик до суду на 15 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 отримала 28 грудня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 97).

В судове засідання 15 квітня 2019 року позивач та його представник не з`явились.

Представником позивача ОСОБА_3 електронною поштою 15 квітня 2019 року подано заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із його участю цього дня у вказаний час у судовому засіданні в Сихівському районному суді м. Львова, пов`язаного з розглядом кримінального провадження, де вирішуватимуться питання пов`язані з триманням під вартою кількох осіб та неможливістю такого розгляду в інші час та дату. Будь-яких доказів на підтвердження зазначених в заяві обставин, представником позивача суду не подано (арк. спр. 99).

Отже, 15 квітня 2019 року позивач та її представник ОСОБА_3 повторно не з`явилися в судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належно повідомленою про час та дату судового засідання як на 17 грудня 2018 року, так і на 15 квітня 2019 року, про причини своєї неявки суд не повідомила та заяв про розгляд справи за її відсутності не подала.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції, врахував те, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, повторно не з`явились у судове засідання 15 квітня 2019 року. Заява представника позивача Доля Р.Б. про перенесення розгляду судового засідання у зв`язку з його участю в цей самий час у з розгляді в Сихівському районному суді м. Львова кримінального провадження, де вирішуватимуться питання пов`язані з утриманням під вартою кількох осіб та неможливістю такого розгляду в інший час та дату, не підкріплена жодними доказами, тому суд першої інстанції правильно розцінив другу поспіль неявку належним чином повідомленого позивача, як затягування розумних строків розгляду справи, та дійшов обґрунтованого висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з урахуванням норм частини п`ятої статті 223, статті 257 ЦПК України.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта в апеляційній скарзі про постановлення оскарженої ухвали не у день судового розгляду 15.04.2019 р., а наступного дня 16.04.2019 р., оскільки ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 квітня 2019 року (арк. спр.136) виправлено допущену описку у вступній частині ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2019 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним без розгляду та правильно зазначено дату винесення ухвали, а саме «15 квітня 2019 року».

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про обмеження права на суд безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права позивачів не порушені.

Варто зазначити, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У пункті 3 частини першої статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 43 ЦПК України).

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватисяпроцесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому частиною другою цієї статті визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

З огляду на те, що Цивільний процесуальний кодекс України містить в собі чіткі строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій, а також строки для вирішення спору, суд першої інстанції правильно визначився із характером процесуальних дій, дійшов правильних висновків про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та правомірно залишив позов без розгляду.

Саме такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа №1512/17437/2012), 29 червня 2019 року (справа № 758/13688/16-ц), 06 грудня 2018 року ( справа № 200/22358/16-ц).

Надання представником позивача ОСОБА_3 . суду апеляційної інстанції лише 30.07.2019р. копії журналу судового засідання від 15.04.2019 р. у справі №464/710/18 з якої встановлено, що ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні в Сихівському районному суді м. Львова з розгляду кримінального провадження №464/710/18, з урахуванням висновків викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду, не впливає на законність ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, оскільки належним чином повідомлений позивач про судове засідання на 15 квітня 2019 року мала достатньо часу (з 28.12.2018р.) для забезпечення участі свого представника (за необхідності іншого представника) у розгляді справи чи для подання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Щодо посилання в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування ухвали, на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бартая проти Грузії» (заява №10978/06), апеляційний суд зазначає, що останнє не може бути підставою для скасування оскарженої ухвали, виходячи з такого.

У справі «Бартая проти Грузії» (заява №10978/06) було визначено, що заявник не мав можливості брати участь у провадженні на рівних засадах із протилежною стороною, яка була представлена адвокатом, оскільки адвокат заявника незадовго до слухання поінформував суд та пана ОСОБА_4 про його відсутність і подав запит про відкладення слухання. Не отримавши відповіді, пан ОСОБА_4 взяв участь у слуханні самостійно. Він також вимагав відкладення, відмовляючись брати участь у слуханні без свого адвоката. Суд дійшов висновку, що його відмова брати участь відповідала його відсутності і прийняв заочне рішення про відхилення його справи.

Відповідно до обставин справи, що переглядається в апеляційному порядку, мала місце повторна неявка позивача за умови її повідомлення належним чином про час та місце розгляду справи. Позивач жодних клопотань про відкладення судового розгляду не подавала, представник позивача подавав такі двічі у зв`язку зі зайнятістю в інших справах, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду жодного разу не подав. Крім того, у справі, що переглядається, суд не вирішив спір по суті, а залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом повторно. Отже, обставини справи «Бартая проти Грузії» (заява №10978/06) є відмінними від обставин у справі, що переглядається в апеляційному порядку.

Статтею 367 ЦПК України визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції. Так, відповідно до частин першої та другої означеної статті, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

02.08.2019р. представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції подано довідку від 24.04.2019р., яка видана ОСОБА_1 Куликівською міською поліклінікою про її лікування в денному стаціонарі з 15.04. по 24.04.2019р.

Однак, доводи апеляційної скарги не ґрунтувалися на поважності неявки ОСОБА_1 у зв`язку із її захворюванням в день засідання.

Крім того, ОСОБА_1 про причини своєї неявки 15.04.2019р., всупереч імперативним вимогам ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд першої інстанції не повідомляла, відтак, про зазначену обставину суду першої інстанції не могло бути відомо на час постановлення оскарженої ухвали, та давло обґрунтовані підстави суду для висновку про те, що позивач в судове засідання не з`явилася без поважних причин.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що зазначена обставина не впливає на законність ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, оскільки ОСОБА_1 не повідомила суд першої інстанції про причини своєї неявки в судове засідання 15.04.2019р., що позбавило суд можливості врахувати вказану обставину про хворобу позивача ОСОБА_1 на момент ухвалення відповідного процесуального рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до приписів ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись п.1.ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Доль Ростислава Богдановича залишити без задоволення.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Шеремета Н.О.

Цяцяк Р.П.