РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2019 р. 145/2091/18 2/145/180/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що шлюб між нею та відповідачем розірвано.

В шлюбі у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на те, що відповідач після фактичного припинення між ними шлюбних відносин ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, вона була вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.04.2012 року по справі №223/849/2012 її позовні вимоги щодо стягнення аліментів задоволено - стягнуто з відповідача, на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день дана сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та недостатньою аби задовольнити елементарні потреби дитини для її прожиткового мінімуму, даних коштів навіть недостатньо для елементарних матеріальних потреб - як то належного харчування та одягу, неговорячи вже про всебічний розвиток дитини (відвідування різних гуртікв та інші витрати).

Відповідач добровільної допомоги як батько дитини на утримання дитини не надає, участі у додаткових витратах на утримання дитини не бере, вихованням дитини не займається та не цікавиться, коштів на всебічний розвиток дитини також надавати не бажає.

Просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів який був визначений рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.04.2012 року по справі №223/849/2012, а саме: щомісячно стягувати аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Тиврівського районного суду від 11.04.2012 року по справі № 223/849/2012 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 450 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної чинності до повноліття дитини (а.с. 9).

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому Селищенської сільської ради № 149 від 19.02.2018 року (а.с. 13).

Із збільшенням віку дитини, необхідністю забезпечення її навчання в школі, відповідно зросли витрати на її утримання.

Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування.

Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Відповідач молодого віку, працює менедженом в ТОВ "ВОІС", а тому взмозі надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 141, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

вирішив:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.04.2012 року, і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 алементи на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.04.2012 року по справі № 223/849/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 450 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної чинності до повноліття дитини повернути в Тиврівський районний суд для приєднання до справи після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 22.02.2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Мазурчак А. Г.