Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 309/3656/13-ц

провадження № 61-48254св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, Хустський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Кожух О. А., Собослоя Г. Г.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_2, Хустського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про зняття із реєстраційного обліку.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі ордеру № 1, виданим виконавчим комітетом Хустської міської ради 28 листопада 2012 року, позивач є основним наймачем житлового будинку АДРЕСА_1.

06 липня 2011 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу та зареєстровано його місце проживання у АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Хустської міськради Закарпатської області від 28 березня 2013 року № 149 ОСОБА_2 вирішено відрахувати з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, з числа вихованців дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 у зв'язку з досягненням повноліття, перебування на денній формі навчання та переходом на повне державне утримання у Міжгірському професійному ліцеї.

ОСОБА_2 більше року проживає за іншою адресою і в добровільному порядку зняти себе з реєстраційного обліку за адресою місця реєстрації відмовляється.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, та остаточно просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Заочним рішенням Хустського районного суду Закарпатської області

від 24 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хустського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року заочне рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2014 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хустського районного відділу Державної міграційної служби про зняття з реєстраційного обліку відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що у позивача відсутні вимоги у даній справі, які пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання відповідача. Тому суд дійшов висновку, що позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду першої інстанції, особа, яка не приймала участі у справі, - виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Хустського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про зняття з реєстраційного обліку закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки судом першої інстанції не встановлювалися і не вирішувалися права та обов'язки сторін, їх інтереси та свободи (включно з виконавчим комітетом Хустської міської ради Закарпатської області), то і підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування правильного по суті рішення немає.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

07 грудня 2018 року виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що після скасування заочного рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 24 лютого 2014 року та під час ухвалення Хустським районним судом Закарпатської області нового рішення від 12 червня 2018 року, судом не було враховано та розглянуто уточнені позовні вимоги.

Права та інтереси Хустської міської ради рішенням суду першої інстанції порушено, оскільки приміщення, в якому розташований будинок сімейного типу, є комунальною власністю, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області від 27 листопада 2002 року № 623.

Доводи інших учасників справи:

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статі 394 ЦПК України.

Відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 309/3656/13-ц з Хустського районного суду Закарпатської області.

10 січня 2019 року матеріали цивільної справи № 309/3656/13-ц надійшли до Верховного Суду.

15 січня 2019 року матеріали цивільної справи передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року цивільну справу

№ 309/3656/13-ц призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Колегія суддів частково приймає аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала апеляційного суду не відповідає.

Короткий зміст встановлених судом обставин справи та норми права, які їх регулюють:

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області, апеляційний суд вказав, що в оскаржуваному рішенні місцевий суд констатував, що зняття із реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Сама по собі вимога про зняття із реєстрації місця проживання не може розглядатися самостійно судом, оскільки не нестиме жодних юридичних наслідків для сторін без пред'явлення однієї із указаних вимог.

Суд першої інстанції не вирішував спір по суті позовних вимог, не встановлював прав та обов'язків сторін, а відмовив у задоволенні позову за безпідставністю заявленої вимоги без одночасного заявлення (вирішення) одного з таких питань як позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою та оголошення фізичної особи померлою.

Питання прав володіння і розпорядження указаним житлом, яке належить Хустській міській раді, судом не вирішувалось і оскарженим рішенням такі не зачіпаються.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою, виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області, обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року, посилався на те, що приміщення, в якому розміщено будинок сімейного типу, є комунальною власністю. Рішенням виконавчого комітету Хустської міської ради від 27 листопада 2002 року

№ 623 створено дитячий будинок сімейного типу в місті Хуст Закарпатської області за адресою: АДРЕСА_1. Приміщення загальною площею 175,7 кв.м включені до службового приміщення.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 КПК України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизованов главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Апеляційний суд, закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області та не розглянувши його апеляційну скаргу по суті, не дослідив належним чином наявність у нього права на апеляційне оскарження рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року, не звернув уваги на те, що спірний житловий будинок знаходиться у комунальній власності Хустської міської ради Закарпатської області, оскільки наданий дитячий будинок сімейного типу як службове житло, що унеможливило встановлення необхідних фактичних обставин і призвело до обмеження реалізації права виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області на доступ до правосуддя, передбаченого вимогами статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та права на апеляційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та обґрунтованою.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи касаційної скарги та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали, з передачею справи до апеляційного суду для продовження розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Хустської міської ради Закарпатської області задовольнити.

Ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року скасувати та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило