Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

представників

позивача Шевчука О.В.,

відповідача та 3-ї особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, 3-тя особа: Державний професійно-технічний навчальний заклад «Привільський професійний ліцей», -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила поновити її на роботі майстром виробничого навчання професійно теоретичної підготовки ДПТНЗ «ЛПЛ» та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2017 по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначила, що 02.08.1983 була прийнята на посаду майстра виробничого навчання ДПТНЗ «ЛПЛ», згідно наказу № 67 від 02.08.1983. Наказом № 105-К від 31 серпня 2017 р. була звільнена з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату. 21.06.2017 МОН України було видано наказ № 885 про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області. Виконання вказаного наказу, головою комісії державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» ОСОБА_3 ., проведено з грубими порушеннями КЗпП України за скороченням штату. Наказ № 120 про попередження працівників щодо реорганізації професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області був виданий 29.06.2017. Вказаний наказ не містить чітких формулювань щодо скорочення чисельності працівників, зокрема п. 1 наказу викладено наступним чином: « Попередити під підпис про наступне можливе звільнення робочих місць та можливе скорочення штату….». Вважає, що позивачка належним чином про скорочення штату повідомлена не була, відповідачем не враховано переважне право на залишення працівника на роботі, не пропонувалось перейти на іншу роботу, накази про припинення трудового договору не містять посилання на підстави звільнення позивачки, а тому вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що про засідання профспілки вона не повідомлялась і присутня на ньому не була.

Представник відповідача та 3 особи в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що звільнення відбулося у відповідності до діючого законодавства.

Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача та 3 особи, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Стаття 43 частини 1-3, 7, 8 КЗпП України передбачає, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації)… статті 40… цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник…

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала на посаді майстра виробничого навчання Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» (а.с.16).

Згідно п.п.1-3, 5 наказу міністра Міністерства освіти і науки України №885 від 21 червня 2017 р. «Про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області» шляхом приєднання до Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» (далі Ліцей) був припинений відповідач, правонаступником якого став Ліцей, департаменту науки і освіти ЛОДА було доручено попередити керівників учбових закладів про вивільнення працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.9-10).

Наказом № 105-к від 31 серпня 2017 р. позивачка з 31 серпня 2017 р. була незаконно звільнена із займаної посади, оскільки розглянуте згідно ухвали суду в порядку ст.43 ч.9 КЗпП України подання про звільнення позивачки було відхилене Лисичанською територіальною організацією профспілки працівників вугільної промисловості, що є підставою для задоволення позовних вимог про поновлення позивачки на роботі.

Згідно ст.235 ч.2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Справа розглядалася більше року не з вини позивачки, тому виплаті на її користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за весь його період, тобто з 01 вересня 2017 р. по 26 липня 2019 р. включно.

Разом з цим, оскільки позивачкою не було надано довідки про її середньоденну заробітну плату, графік роботи та інші необхідні для вирахування сум, що підлягають стягненню, дані, суд, керуючись передбаченим ст.8 Конституції України принципом верховенства права, встановивши порушення прав позивачки, приймає рішення про часткове задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача до нарахування та виплати на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також, суд вважає, що передбачений ст.233 ч.1 КЗпП України місячний строк звернення до суду позивачкою пропущений з поважних причин, т.я. вона вчиняла дії досудового врегулювання спору.

Судовий збір у розмірі 1536,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей», , який знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В.Сосюри, буд. 3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 на посаді майстра виробничого навчання Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей».

Зобов`язати комісію з припинення Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2017 р. по 25 липня 2019 р. включно.

Стягнути з Державного професійно технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» судовий збір в розмірі 1536 (тисячу п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. за такими реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом 30-ти днів з дня виготовлення повного рішення 05 серпня 2019 р. (з урахуванням положень ст.124 ч.3 ЦПК України).

Суддя: