Справа № 291/205/19
Ружинський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді - Грека М.М. ,

секретаря судового засідання - Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ружин заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаних стягувачем аліментів за виконавчим документом.

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою, щодо вирішення питання про визнання визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаних стягувачем аліментів за виконавчим документом.

Заяву мотивуючи наступним чином, що 13.08.2005 року між ОСОБА_1 (далі - Боржник) та ОСОБА_2 (далі - Стягувач) було укладено шлюб, який 23.10.2008 року було розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва. Від цього шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_3.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 27.10.2008 року у справі №2-523/2008р. вирішено стягувати з Боржника на користь Стягувача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку/доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви з 13.10.2008 р. і до досягнення повноліття сина ОСОБА_4 до 13.10.2026 року.

27.10.2008 року Ружинським районним судом Житомирської області Стягувачу було видано виконавчий лист №2-523, який пред'явлено до примусового виконання до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві; відкрито виконавче провадження №9921619 від 05.11.2008 з примусового виконання за виконавчим листом №2-523, виданого 27.10.2008 р. Ружинським районним судом Житомирської області від 05.11.2008 року про стягнення аліментів у розмірі ? частки всіх видів заробітку/доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 15.09.2009 року у справі № 2-282/2009р. Позивача позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дитини.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 31.08.2010 року справа №2-0-74 2010 р., яке набрало законної сили 10.09.2018 року, було задоволено заяву ОСОБА_5 про усиновлення ОСОБА_6 прізвище дитини змінено на ОСОБА_6.

У зв'язку з тим, що з часу набрання судовим рішенням законної сили по справі №2-0- 74/ 2010 р, а саме з 10.09.2010 року, між Боржником, як батьком та ОСОБА_3, як сином припинилися особисті та майнові права і обовязки, у вересні 2018 р. Боржник подав до Ружинського районного суду Житомирської області позовну заяву, якою просив суд припинити стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, з дати усиновлення - 10.09.2010 р., та визнати виконавчий лист №2-523, виданий 27.10.2008 Ружинським районним судом Житомирської області, таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою до суду було подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 14.09.2018 р. заяву було задоволено та вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-523, виданого 27.10.2008 року Ружинським районним судом Житомирської області, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

28.09.2018 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Коваль Л.І. винесено постанову про зупинення виконавчих дій за виконавчим провадженням №9921619.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 07.11.2018 року справа №291/1078/18 позов задоволено частково - припинено стягнення з Боржника на користь Стягувача на утримання сина аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що стягуються на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 27.10.2008 із дати 10.09.2010 року, в задоволенні позовної вимоги про визнання виконавчого листа №2-523, виданого 27.10.2008 року Ружинським районним судом Житомирської області, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - відмовлено.

Представник боржника до суду направила заяву про рогляд даного питання у його відсутність та відсутність боржника, зазначивши, що заяву підтримують та просили задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 до суду не з"явилася, надіслала заяву в якій у вирішенні питання про задоволення заяви, покладається на розсуд суду.

Згідно ст.432 ч.3 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення Іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не Підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Так, наразі наявні передбачені законом матеріально-правові підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов'язок Боржника по утриманню дитини відсутній повністю із дати набрання рішення про усиновлення дитини законної сили - з 10.09.2010 року.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 30.01.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 07.11.2018 року - без змін.

Таким чином, у зв'язку із ухваленням та набранням законної сили Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 07.11.2018 року припинилося право Стягувача на стягнення аліментів не тільки на майбутній період до досягнення дитиною повноліття, але й за минулий період, оскільки з 10.09.2010 року з дати набрання законної сили рішенням про усиновлення обов'язок по утриманню дитини припинився у Боржника та виник у усиновлювача, що встановлено згаданим вище рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Із 10.09.2010 року, після набрання законної сили рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 31.08.2010 року у справі №2-0-74 2010 р., по 28.09.2018 року із Боржника стягувалися аліменти на утримання дитини.

16.02.2018 року Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби

м. Києва видано довідку-розрахунок заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до цієї довідки, всього за період з 13.10.2008 року по 31.12.2017 року нараховано аліментів у сумі 120 616,30 гри. та сплачено аліменти в сумі 27 600,00 грн. загальна заборгованість станом на 01.01.2018 року становить 93 016,30 грн.

Аліменти в сумі заборгованості 93 016,30 грн було сплачено Боржником 26.03.2018 року .

28.03.2018 року за місцем роботи Боржника ПП АСУС ГЛОБАЛ ПТЕ.ЛТД (м. Київ, вул. Петрозаводська, буд 2-а) надійшла Вимога виконавця №9921619 про відрахування поточних аліментів із заробітної плати Боржника починаючи з 01.01.2018 року, оскільки боржником в добровільному порядку сплачено заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.01.2018 року та заборгованість повністю погашено.

Ухвалою від 14.09.2018 р. заяву було задоволено та вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-523, виданого 27.10.2008 року Ружинським районним судом Житомирської області, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку Доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

28.09.2018 року на виконання ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 14.09.2018 р. виконавче провадження №9921619 було зупинено.

31.10.2018 року вих.№2018182 ПП АСУС ГЛОБАЛ ПТЕ.ЛТД видали Боржнику довідку про утримання аліментів з Боржника на користь Стягувача за період з 01.01.2018 року по 30.09.2018 року в сумі 31 692,18 грн згідно вимоги №21977 від 28.03.2018 року.

Як слідує з довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, всього за період з

13.10.2008 р. по 10.09.2010 р. (дата усиновлення) нараховано аліментів в сумі 19 244,11 грн.

Таким чином, всього Боржником за період з дати набрання законної сили рішенням про усиновлення - з 10.09.2010 року по дату зупинення виконавчого провадження

28.09.2018 року було безпідставно сплачено, а стягувачем безпідставно одержано:

27 600,00 (сплачено відповідно до довідки) + 93 016,30 (сплачено як заборгованість відповідно до довідки) + 31 692,18 (сплачено за 2018 рік) - 19 244,11 (сума нарахувань за період з 13.10.2008 р. по 10.09.2010 р.) = 133 064,37 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129. частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаних стягувачем аліментів за виконавчим документом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 353, 354 , 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно одержаних стягувачем аліментів за виконавчим документом.

Визнати виконавчий лист № 2-523, виданий 27.10.2008 року Ружинським районним судом Житомирської області, про стягнення аліментів у розмірі ? частки всіх видів заробітку ( доходів ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віту таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2. Індентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1. Індентифікаційний код НОМЕР_2 безпідставно одержані за виконавчим документом № 2-523 кошти в сумі 133 064 грн. 37 коп. ( Сто тридцять три тисячі шістдесят чотири гривні 37 коп. )

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Грек.