ПОСТАНОВА

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/9285/14-ц

провадження № 22-ц/4809/1699/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Голованя А. М., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

стягувач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2019 року в складі головуючої судді - Панфілової А. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви і ухвали суду першої інстанції.

27 травня 2019 року Акціонерне товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда по справі № 404/9285/14-ц від 19.06.2015року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - 35920, 81 грн. заборгованості за кредитним договором та 359,21 грн. судового збору та поновлення строку пред`явлення на виконання.

Заяву мотивовано тим, що при підготовці виконавчого документа для направлення до органів ДВС- виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату, а тому просить задовольнити заяву повністю.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2019 року заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 404/9285/14-ц від 19.06.2015 року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - 35920, 81 грн. заборгованості за кредитним договором та 359,21 грн. судового збору.

Поновлено строк пред`явлення Акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» до виконання виконавчого документа у справі № 404/9285/14-ц про стягнення ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - 35920, 81 грн. заборгованості за кредитним договором та 359,21 грн. судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення, яким заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання залишити без задоволення.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказав, що виконавчий лист позивачем було отримано позивачем у 2015 році, тобто, коли Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року встановлював граничний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - один рік.

Банк звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання саме 27.05.2019 року, тобто поза встановлений законом річний строк.

Вважає, що недбалість працівників банку стало наслідком того, що виконавчий лист № 404/9285/14-ц виданий 19.06.2015 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, так і не був пред`явлений до виконання, відсутні документальні докази наявності або відсутності пред`явлення виконавчого листа до виконання (заява про примусове виконання, тощо).

Відзначає, що представником заявника не надано суду доказів втрати виконавчого листа. Втрата оригіналу виконавчого листа відбулася після закінчення строку пред`явлення його до виконання.

Вважає, що оскільки видача дубліката виконавчого листа у відповідності до п. 17.4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦПК України який набрав чинності 15.12.2017 року пов`язується із умовою, що стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд повинен аналізуючи у сукупності докази та правові норми дійти висновку, що заявник не надав суду належні та допустимі докази поважності пропуску строку звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа до закінчення строку пред`явлення його до виконання.

На думку боржника наявні підстави у відмові видачі дублікату виконавчого листа за пропуском строку звернення до суду, і для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши боржника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, представника стягувача - Бистрова С. А., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.05 2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - 35920, 81 грн. заборгованості за кредитним договором та 359,21 грн. судового збору (а.с.38-39 вид. мат., а.с.43-44 справи).

На підставі вказаного рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда виписано та видано стягувану виконавчий лист (а.с.11 вид. мат.), що підтверджується відміткою в заяві (а.с.40 вид. мат., а.с.48 цив.справи).

Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 02.09.2015 року державним виконавцем ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження №48643827 з виконання вказаного виконавчого документа (а.с.9 вид. мат., а.с.48-48 справи).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно інформації від 28.11.2018 року наданої Фортечним ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, наданої на заяву стягувача від 13.11.2018 року, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП-спецрозділ) встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користі. ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 35920,81 грн. та судового збору в розмірі 359,21 грн., а всього 36280,02 грн. 27.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (у попередній редакції) та направлено виконавчий документ за належністю до Подільського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у зв`язку з працевлаштуванням боржника в ПП «Фортеця І Пер» за адресою: вул. Дзержинського, 84. Станом на 27.11.2018 року виконавчий документ повторно до відділу не надходив (а.с.5 вид. мат., а.с.54 справи).

Листом від 19.11.2018 року Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повідомив, що згідно проведеного моніторингу Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №48643827, за яким боржником являється ОСОБА_1 не надходило до Подільського ВДВС (а.с.6 вид. мат., а.с.55 справи).

Судом установлено, що виконавчий лист було втрачено при пересилці з Фортечного ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області до Подільського ВДВС міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Національним законом встановлено обмеження строком, із спливом якого стягувач позбавляється права вимагати процедури примусового виконання судового рішення.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Суд дійшов правомірного висновку щодо задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки встановлено, що відповідно до виконавчого листа по справі №404/9285/14-ц, виданого на підставі рішення суду від 07.05.2015 року, строк виконання такого становить 3 роки і спливає 07.05.2019 року, виконавчий лист представник отримав під розписку 19.06.2015 року (а.с.48), із заявою про видачу дубліката виконавчого листа звернувся до суду 15.05.2019 року, тому видача дублікату виконавчого листа згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України є обґрунтованою, строк пред`явлення виконавчого документа пропущено з поважних причини, враховуючи, що стягувач контролював хід виконання судового рішення.

Неодноразові звернення банку до органів державної виконавчої служби із запитами щодо місця знаходження виконавчого листа, вчинення дій щодо його розшуку свідчать про прагнення й дійсні намагання заявника вирішити проблему невиконання вказаного судового рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали та матеріалів справи, судом першої інстанції були належним чином встановлені обставини та досліджені докази, надані ПАТ «КБ «ПриватБанк» щодо наявності підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

При встановленні зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, судове рішення відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Докази та обставини, на які посилається боржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом розгляду судом першої інстанції, при їх дослідженні та встановленні судом дотримано норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді А. М. Головань

С. А. Кіселик