Провадження № 2/362/1921/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.08.2019 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Власенко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області заяву позивача про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Судом відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О., треті особи: ОСОБА_2 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про визнання торгів недійсними.

Позивачем подано заяву у якій він просить забезпечити позов шляхом заборони будь-якому державному виконавцю у зведеному виконавчому провадженні №47967772 виносити постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, передавати майно та складати акт передачі майна стосовно житлового будинку, площею 201,4 кв.м, земельної ділянки 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з протоколами електронних торгів №356159 від 06.09.2019 року, №361624 від 10.10.2018 року, №390668 від 04.03.2019 року.

Вказана заява мотивована тим, що відповідно до протоколу №390668 від 04.03.2019 року електронні торги щодо реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , не відбулися, проте винесення державним виконавцем вищезазначеної постанови про передачу майна боржника стягувачу та складання акту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Стягувачами у вказаному зведеному виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується,зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Частиною 10 ст. 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що предметом позову є оскарження електронних торгів стосовно реалізації вищезазначеного майна, організовані та проведені старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим Валентином Олександровичем та Державним підприємством "СЕТАМ" згідно з протоколами електронних торгів №356159 від 06.09.2019 року, №361624 від 10.10.2018 року, №390668 від 04.03.2019 року, які не відбулися.

Суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а саме інших стягувачів у вказаному зведеному виконавчому провадженні - ОСОБА_2 та ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

Крім того, позивач не надав суду підтвердження наміру відповідачами навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Судом встановлено, що заявлений позивачем такий вид заходів забезпечення позову як заборона вчиняти дії спрямовані реалізацію майна боржника, а саме винесення державним виконавцем відповідних процесуальних документів не передбачений нормами чинного законодавства та є не доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи. Крім того, позивачем із змісту заявлених вимог вбачається, що оспорюванні електронні торги не відбулися, а тому таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, не можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку, що таким заходом забезпечення позову будуть порушені права інших осіб, які є стягувачами у вказаному зведеному виконавчому провадженні - ОСОБА_2 та ПАТ "Райффайзен банк Аваль", а також права і обов`язки державного виконавця, пов`язані з вчиненням виконавчих дій, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

За таких обставин, заява позивача є безпідставною і необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення особі.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 28 серпня 2019 року.