Справа № 361/910/19
провадження № 2-з/361/19/19
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 лютого 2018 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

18 лютого 2019 р. до Броварського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта банк», третя особа приватний Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання основного та іпотечного зобовязання припиненими. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявники посилаються на те, що перед подачею даного позову передувало отримання від ПАТ «Дельта банк» повідомлення про продаж прав вимоги за кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р. на відкритих торгах (аукціонах). Однак, борг за вказаних кредитним договором сплачено згідно судового рішення, та у звязку із цим закінчено виконавче провадження. Тому, підставою для забезпечення позову є: борг сплачений згідно рішення суду, зобовязання припиняється належним виконанням, проведеним в рамках виконавчого провадження на підставі рішення суду, існує факт пропуску строку позовної давності з боку банку, продаж активу (права вимоги) здійснюється після спливу двох років з моменту оплати боргу, банк не здійснив зняття заборони та іпотеки, тому предявлено позов про припинення зобовязання. Таким чином, у звязку із порушенням прав позичальника та іпотеко держателя, заявники вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони ПАТ «Дельта банк», а також уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» здійснювати дії, спрямовані на реалізацію (продаж) прав вимоги за кредитним договором № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р., що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрпромбанк», та забезпечувальними зобовязаннями, кредитом за яким є ПАТ «Дельта банк».

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Дослідивши заяву та додані до неї документи приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи із наступного.

Так, із поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовної заяви вбачається, що останніми предявляються вимоги про визнання припиненими зобовязання і правовідносини, що випливають із Кредитного договору № 2133/ФКВ-07 від 05.12.2007 р., та визнання припиненим Іпотечного договору, який посвідчений 05.12.2007 р. приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за р. № 4458.

Однак, подаючи заяву про забезпечення позову, заявниками не обґрунтовано та не зазначено того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову вплине на подальше виконання чи утруднення виконання рішення у даній справ. До заяви про забезпечення позову не приєднано жодних доказів на підтвердження намірів відповідача ухилитися від виконання судового рішення, так само і не наведені такі обставини і в заяві про забезпечення позову.

Відсутність зазначених доказів та вказаного обґрунтування у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, дослідивши заяву та матеріали справи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Петришин