Справа № 485/1423/17
Провадження № 2/485/23/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об"єктом спільної сумісної сласності подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2007 по 2016 роки. У період шлюбу вони придбали у власність житловий будинок, що розташований по вул.Жовтневій, 192, в м.Снігурівка Миколаївської області, за 25073 грн.

У лютому 2019 року позивач уточнила позовні вимоги та просила здійснити поділ спільного будинку, визнавши за кожним із подружжя право на 1/2 частку будинку.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовільнити з підстав зазначених у ньому. Позивач зазначила, що у 1980 році поїхала за розподілом з навчального закладу на роботу вихователем дитсадку в Крим. Спочатку проживала у гуртожитку. У тому ж році познайомилася з відповідачем, проживали разом спочатку у свекрухи, а потім у сімейному гуртожитку, у 1987 році одружилися. У 1988 році вона отримала ордер на проживання у будинку. Після проведення спільним коштом ремонту даного будинку вони вселилися та проживали сім"єю до 1994 року, хоча шлюб офіційно розірвали у 1993 році. За цей час у них народилося двоє доньок. Подружнє життя та спільне проживання припили через негідну поведінку відповідача, який зловживав алкогольними напоями та застосовував до неї насилля. Вона змушена була переїхати з дітьми до батьків у м.Снігурівка Миколаївської області. У 2007 році відповідач приїхав у м.Снігурівка на одруження старшої доньки. Вони примирилися, у 2007 році знову зареєстрували шлюб, проживали разом та вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У 2010 році вони з чоловіком вирішили придбати старшій доньці спірний будинок, який вона винаймала для проживання з дітьми, за кошти виручені від продажу будинку у Криму, який вони продали за 6,5 тис. доларів США. Спірний будинок придбали за 4,5 тис.доларів США. Документи оформили на чоловіка, бо у неї на той час вже був у власності власний будинок. У 2016 році чоловік почав зловживати алкоголем й вони розлучилися. Після розлучення за дотримання строку позовної давності звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пославшись на те, що спірний будинок куплений ним за власні кошти. Не заперечив обставин викладених позивачкою у поясненні. Підтвердив, що на сім"ю у 1988 році вони отримали радгоспний будинок у Криму, тривалий час проживали у ньому з дітьми, після позивач його покинула та переїхала у м.Снігурівка до батьків. У цей час будинок він приватизував самостійно. У 2010 році під час шлюбу за кошти отримані від продажу даного будинку вони придбали доньці будинок у м.Снігурівка.

Заслухавши сторни, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК. Вартість майна, яке підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з його дійсної вартості на час вирішення спору.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є

об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, який розірвано та 21 травня 2016 року Снігурівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФП №079811, актовий запис №17 від 21 травня 2016 року (а.с.12).

В період шлюбу ними придбано у спільну сумісну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №192 по вул.Жовтневій в м.Снігурівка Миколаївської області. З наявного у справі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4, зареєстрованого у реєстрі за №1210 (а.с.3-5) та довідки директора КП ММБТІ ОСОБА_5 від 14 липня 2016 року (а.с.7) вартість житлового будинку станом на липень 2016 року складає 25073,00грн. (а.с.7).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №156855615 від 19.02.2019р. власником житлового будинку №192 вул.Жовтневій в м.Снігурівка Миколаївської області зазначено відповідача на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20 грудня 2010 року.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, презюмується законодавством.

Відповідач суду не представив доказів, що житловий будинок не було нажито подружжям за час шлюбу та за кошти, що належали йому особисто.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за кожною із сторін права власності на 1/2 частину спірного майна (ідеальні частки).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати майном, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Снігурівка, вул.Жовтнева, 192.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Снігурівка, вул.Жовтнева, 192, вартістю 12563,50грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Снігурівка, вул.Жовтнева, 192, вартістю 12563,50грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя