ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 646/8606/17

Провадження № 22-ц/818/3615/19

03 вересня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Іманвердізаде А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року (суддя Єжов В.А. ) по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та просила зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом знесення паркану та відновлення меж домоволодіння АДРЕСА_1 у відповідності до мирової угоди, затвердженої рішенням Народного Суду Червонозаводського району міста Харкова від 10.04.1954 року та генерального плану від18.02.1954 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що домоволодіння АДРЕСА_1 було поділено в натурі на дві частини на підставі Мирової угоди, затвердженої рішенням Народного Суду Червонозаводського району міста Харкова від 09.04.1954 року у відповідності до генерального плану від 18.02.1954 року. Зазначеною угодою у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з іншої сторони, виділено приміщення, перелік яких зазначено, та земельна ділянка.

Відповідно до генерального плану поділу домоволодіння в натурі був зведений паркан (на плані виділений червоною лінією). 24/48 часток домогосподарства АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 була успадкована по 1/2 частині ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Згодом після смерті ОСОБА_8 12/48 часток домоволодіння були успадковані його дружиною ОСОБА_8 ..

07.09.2017 року ОСОБА_8 подарувала позивачу належні їй 12/48 часток домоволодіння. У 2017 році позивач набула також право власності на 15/48 часток домоволодіння на підставі договору дарування.

Позивачу належать 27/48 часток домоволодіння, а відповідачу - 12/48.

Позивач зазначає, що паркан, встановлений в 1954 році відповідно до Мирової угоди знесений, а замість нього був незаконно встановлений новий з порушенням меж поділу домоволодіння. Новий паркан перешкоджає доступу до приміщень будинку Б-2 та частини земельної ділянки між будинком літера Б-2 та приміщенням літера Е, які належать до половини будинку, у якій їй належать 15/48 частин.

Відповідач відмовляється перенести паркан, чим порушує право на користування власністю позивача.

Позивач також не може потрапити до належних їй на праві спільної часткової власності 12/48 частин домоволодіння, оскільки позивач відмовляється надати ключі від хвіртки і на території домоволодіння бігають собаки. При цьому відповідач одноособово користується частиною будинку, яка належить сторонам у рівних частках.

Позивач та його представники у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на ті самі обставини, які стали підставою для звернення до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту та визначення особи, яка, на думку позивача, порушила її права шляхом зведення паркану, що ділить домоволодіння, не відповідають обставинам справи. Крім того, до справи не залучено власників (власника) 9/48 часток спірного домоволодіння.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належить 15/48 частин житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 07.07.2017 року, укладеного між ОСОБА_10 як дарувальником та ОСОБА_1 як обдарованою, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чижовою Н.А., зареєстровано в реєстрі за №1946. Право власності на 15/48 часток домоволодіння зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом №91480160 від 07.07.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Крім того, ОСОБА_1 належить 12/48 часток у праві спільної власності на два житлові будинки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною часткою надвірних будівель на підставі договору дарування від 07.09.2017 року, укладеного між ОСОБА_8 як дарувальником та ОСОБА_1 як обдарованою, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Варніковою К.В., зареєстровано в реєстрі за №2815. Право власності на 12/48 часток домоволодіння зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом №96596459 від 07.09.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідачу ОСОБА_2 належить 12/48 часток двох житлових будинків з відповідною часткою надвірних будівель, розташованого в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Цукановою О.В. Частину домоволодіння ОСОБА_2 успадкувала після батька ОСОБА_7 .

Відповідно до мирової угоди, укладеної 09.04.1954 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , з однієї сторони, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з іншої сторони, та посвідченою судом 09.04.1956 року сторони домовилися провести реальний розподіл належного їм домоволодіння по АДРЕСА_3 наступним чином:

-будинок літ. «А» - кімнати за №№1-4, 1-5, 1-7, 1-6, 1-8 та 1-9 загальною площею 79,20 кв.м, веранда 1-1, 1-2, та 1-3 загальною площею 12,80 кв.м; будинок літ. «Б»(флігель двоповерховий) - житлові приміщення по плану 5-3, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7 та 5-8 загальною площею 57,20 кв.м, веранда 5-1,5-2 та сіни 4-1 - а (знизу) загальною площею 13,20 кв.м, підвальне приміщення 3-1, 3-2, сарай літ. «Е» та половина сараю літ. «Ж», вбиральня літ. «З» та льох літ. «В» перейшли у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

-в будинку літ. «А» - кімнати за №№2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8 та 2-9 загальною площею 79,10 кв.м, веранда - 2-1, 2-2 загальною площею 13,5 кв.м, в будинку літ. «Б» житлові приміщення по плану №№4-2, 4-3, 4-4, 4-5 та 4-6 загальною площею 52 кв.м, сіни 4-1 площею 2,80 кв.м, підвал 3-3 площею 9 кв.м, половина сараю літ. «Ж», вбиральня літ. «Д» та льох літ. «Г» перейшли у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п.9 Мирової угоди встановлення паркану, згідно з генеральним планом, позначеного червоною лінією, позивачі прийняли на себе.

З технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленого 10.09.2007 року, вбачається, що станом на 23.07.2007 року домоволодіння складається з житлових будинків літ. «А-1», «Б-2», підвалу літ. «Бп», прибудов літ. «б», «а», «а1», льохів літ. «В», «Г», сараїв літ. «Е», «И», навісів літ. «Н», «О», вбиральні літ. «П», огорож №№1,2,4,5,6. Огорожа, що розділяє домоволодіння, позначена на плані №4.

Згідно з технічним паспортом на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленим станом на 23.01.2013 року, домоволодіння складається з тих самих будівель, що зазначено у попередній редакції технічного паспорту станом на 23.07.2007 року. Будівля літ. «а1» - самовільна побудова. Також зазначено про самовільні переобладнання приміщень у домоволодінні. Огорожа, що розділяє домоволодіння, позначена на плані №4.

Здійснення самочинного переобладнання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується листом КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», адресованого адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №10459377 від 24.07.2007 року, ОСОБА_2 успадкувала 12/48 часток двох житлових будинків з відповідною часткою надвірних будівель в АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 Право власності за ОСОБА_2 зареєстровано 07.08.2007 року.

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.06.2017 року №2503893, 9/48 частин житлових будинків з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_12 на підставі договору дарування від 27.02.1962 року, посвідченого 6 ХДНК, реєстровий номер 754.

Таким чином, житлові будинки з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 належать у відповідних частинах трьом співвласникам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_12

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (статті 328 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частина 1, ч.2 ст.358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частина 4 ст.358 ЦК України встановлює, що якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.16 ЦК України та ст.11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд; суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Власник 9/48 частин спірного домоволодіння ОСОБА_12 до участі у справі не залучена, незважаючи на те, що рішенням суду може бути вирішено питання про її права, інтереси та обов`язки.

Позивач пред`явила позов тільки до одного співвласника - ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко