Справа № 464/483/19 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/2108/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

З участю представника позивача -адвоката Посікіри Р.Р., Шегинського Р.А., представника відповідача Ковальчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2019 року у справі за позовом представника ОСОБА_2 - Посікіри Романа Романовича до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення незаконно списаних коштів,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Посікіра Р.Р. звернувся в суд із позовом до АТ «Райфайзенбанк Аваль» у якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_4 незаконно списані з карткового рахунку кошти у розмірі 500 000 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що 09.01.2019 банком безпідставно списано кошти із заробітної картки позивача із зазначенням причини «різні відрахування з рахунку». Покликається, що позивач не надав доручення на здійснення договірного списання коштів із заробітної картки, а відтак здійснено без підстав передбачених ст. 1071 ЦК України. Також, відповідачем порушено норми ст. 26 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 127, 128 КЗпП України. У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов представника позивача ОСОБА_4 - Посікіри Р. Р. до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення незаконно списаних коштів - задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_4 500 000 /п`ятсот тисяч/ гривень.

Рішення суду оскаржив відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль». В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його необґрунтованими та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 11 лютого 2010 року стягнуто з позивача та її поручителів заборгованість за кредитними договором 278 040,69 долів США. На виконання вказаного рішення були видані виконавчі листи, однак рішення на сьогоднішній день не виконано. Пунктом 6.1 Кредитного договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник доручив Кредитору здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування, комісіями та іншими платежами, передбаченими цим договором шляхом договірного списання коштів позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків, відкритих у кредитора(його підрозділах). Таке договірне списання може здійснюватися Кредитором на підставі цього договору будь-яку кількість разів до повного погашення заборгованості. Відтак, з врахуванням наведеного, банком було здійснено списання коштів в сумі 500000 грн., зважаючи на те, що вхідний залишок на рахунку станом на дату списання становив 714 408,31 грн. Зазначає, що умовами договору банківського рахунку передбачене погоджене сторонами право Банку здійснювати договірне списання грошових коштів зі всіх рахунків, в тому числі з тих, що будуть відкриті в майбутньому. Відтак судом неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позову. Окремо звертає увагу на правову позицію Верховного Суду в постанові від 26.03.2018 року у справі №910/9651/17 з подібних правовідносин. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника відповідача - адвоката Ковальчук Л.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представників позивача - адвокатів Посікіри Р.Р. та Шегинського Р.А. з приводу доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

За приписами статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судових засіданнях.

Зазначеним у ст. 263 ЦПК вимогам рішення суду не відповідає.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 014/0046/82/46917, згідно якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 268 000.00 дол. США строком до 28.12.2016 року, а позичальник прийняв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,0% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно Графіку.

У зв`язку із невиконанням умов договору із сторони ОСОБА_4 утворилась заборгованість, яка в подальшому стягнута за рішенням суду від 11.02.2010 (Справа №2-1250/2010 р., яке набрало законної сили. (а.с.36).

На виконання вказаного рішення судом були видані виконавчі листи №2-104/10, які були пред`явлені для примусового виконання у виконавчу службу. Станом на день подання апеляційної скарги, рішення суду боржником не виконане, виконавчий лист перебуває на виконанні. (а.с.37-38).

03.10.2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 підписано Угоду №PDV2-631201, якою позивач прийняла публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ ««Райффайзен Банк Аваль» та висловила повну та безумовну згоду з її умовами. (а.с.39-41).

Підписанням Угоди сторони безумовно визнали, що публічна пропозиція, угода,правила, згода, тарифи, заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності з Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання сторонами Угоди (п. 2 Угоди).

П. 9 Угоди передбачено, що Клієнт (Позивач) надає Банку (Відповідачу) право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків Клієнта в банку в будь-яких валютах (у тому числі з рахунків, що будуть відкриті Клієнтом у майбутньому), реквізити яких банк визначить самостійно, в сумах, необхідних для виконання грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, у тому числі для сплати пені, штрафів та відшкодування збитків. Договірне списання здійснюється Банком відповідно до Правил на підставі меморіального ордеру до повного погашення заборгованості Клієнта перед Банком. Банк є отримувачем коштів по договірному списанню та спрямовує їх відповідно до мети договірного списання. (а.с.39).

26.10.2017 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 уклали заяву № про відкриття та ведення карткового рахунку до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Угоди № №PDV2-631201від 03.10.2017р і згідноякої Банк відкриває картковий рахунок № 50001/ в національній валюті України - гривні на ім`я Клієнта, випускає та надає Клієнту платіжні картки, а також забезпечує проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжних карток або її (їх) реквізитів відповідно до правил платіжних систем, Правил та Тарифів на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. (а.с.41).

Згідно п. 2 даної Заяви клієнт ОСОБА_4 визнає та підтверджує, що на правовідносини сторін за цією Заявою поширюються положення Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Угоди № №PDV2-631201від 03.10.2017року). Клієнт зобов`язується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків.

На підставі вказаного Договору банківського обслуговування та Кредитного договору від 09.01.2019 року з рахунку № Банком було здійснено договірне списання коштів в сумі 500 000,00 грн., які зараховані в сумі 17 779,59 дол. США (в еквіваленті валюти зобов`язання) на погашення заборгованості за кредитним договором №014/0046/82/46917 від 28.12.2006 р., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 10.01.2019р. та меморіальним ордером № 6 від 09.01.2019р. (а.с.42, 96).

Вхідний залишок на картковому рахунку № НОМЕР_1 на дату списання становив 714 408,31 грн., з яких списано 500 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

П. 1.38 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено поняття договірного списання - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» у разі, якщо кредитором за договором є обслуговуючий платника банк, право банку на проведення договірного списання передбачається в договорі на розрахунково-касове обслуговування або в іншому договорі про надання банківських послуг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, про те, що договір про надання банківських послуг, за яким позивачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 на отримання заробітної плати, який би містив реквізити кредитного договору, передбачав реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання коштів без розпорядження клієнта, а також з того, що ОСОБА_4 не надавала банку розпорядження на списання грошових коштів з її карткового рахунку № НОМЕР_1 , на який зараховувалася її заробітна плата.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки з наданих Банком документів чітко вбачається, що картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_4 на підставі Заяви, яка є невід`ємною частиною Договору банківського рахунку (Угоди № №PDV2-631201від 03.10.2017р.). Умовами Договору банківського рахунку передбачено погоджене сторонам право Банку здійснювати договірне списання грошових коштів зі всіх рахунків Позивача в Банку в будь яких валютах (у тому числі з рахунків, що будуть відкриті позивачем у майбутньому), реквізити яких банк визначить самостійно, в сумах, необхідних для виконання грошових зобов`язань Клієнта перед банком. У п. 6.1. Кредитного договору №014/0046/82/46917 передбачено, що підписанням цього договору Позичальник доручає Кредитору здійснювати погашення заборгованості за кредитом, процентами за його користування, комісіями та іншими платежами, передбаченими цим договором, шляхом договірного списання коштів позичальника в будь - якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків, відкритих у кредитора (його підрозділах). Таке договірне списання може здійснюватися кредитором на підставі цього договору будь-яку кількість разів до повного погашення заборгованості позичальника перед кредитором за цим договором.

Колегія суддів не погоджується з посиланнями суду першої інстанції на норми Кодексу законів про працю України, оскільки вказані норми регулюють відрахування з заробітної плати, яке проводиться роботодавцем при виплаті заробітної плати працівнику на підставі Наказу керівника підприємства, установи, організації. В даному випадку, відбулось договірне списання коштів Банком-кредитором (а не відрахування з заробітної плати роботодавцем - підприємством, де працює Позивач) з поточного (карткового) рахунку ОСОБА_4 для погашення заборгованості за кредитним договором, порядок якого регулюється нормами Цивільного кодексу України та домовленістю сторін на підставі укладеного договору.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки всім обставинам справи у їх сукупності, зокрема, тому, що списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_4 відбулося на підставі укладених нею Договору банківського обслуговування та Кредитного договору, умовами яких прямо передбачене таке списання за наявності певних обставин, тобто на підставі договірного зобов`язання, а тому висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, що відповідно до ст. 376 ч.1 п.п.3,4 є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

При ухваленні рішення, суд проводить розподіл судових витрат.

Згідно ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ст. 141 ч.1 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідачем при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір 11 250,00 грн.

Зазначені суми судових витрат підлягають стягненню з позивача ОСОБА_4 в користь відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.3,4; 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Відмовити представнику ОСОБА_4 - Посікірі Роману Романовичу у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення незаконно списаних коштів у сумі 500 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» () 11250,00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк