Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2019 року місто Київ
справа № 755/253/16-ц
апеляційне провадження № 06.08/824/31/2019
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Головачова Я.В.,
суддів: Андрієнко А.М., Вербової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданої представником ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Гончарука В.П. від 30 травня 2018 року,
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 111 725 грн. 44 коп. та суму сплачену за складання звіту про незалежну оцінку з визначення вартості збитку у розмірі 600 грн., а всього стягнуто 112 325 грн. 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 123 грн. 25 коп.

На зазначене рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 травня 2018 року скасовано. Позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 91 169 грн. 04 коп., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 600 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 917 грн. 71 коп. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

11 грудня 2018 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови, де зазначає, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем, а саме: сплаченого судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення; сплачених коштів за проведення автотоварознавчого дослідження; сплаченого судового збору за подачу

апеляційної скарги. Також вказує, що стягуючи з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 917 грн. 71 коп., суд не правильно визначив пропорційність задоволених вимог.

Сторони в суд апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. З урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов'язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як роз'яснено у п. 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат має переслідувати законну мету.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 були понесені судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи у розмірі 320 грн. за подачу заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року (том 1 а.с. 64) та 2 000 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження (зворот а.с. 119).

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 681 грн. 41 коп., що було встановлено ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 липня 2018 року (том 1 а.с. 196).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково, рішення суду було скасовано і задоволено позов частково, тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до тієї частини позовних вимог, у

задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив зменшити розмір матеріальної шкоди до 68 895 грн. 21 коп. Тобто розмір матеріальної шкоди підлягав зменшенню на 43 430 грн. 24 коп. (112 325 грн. 45 коп. - 68 895 грн. 21 коп.) і така сума становить 100 % вимог апеляційної скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 91 169 грн. 04 коп., а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 600 грн., що фактично задовольнило вимоги апеляційної скарги на 47,33 % (оскільки сума матеріальної шкоди зменшена на 20 556 грн. 41 коп.)

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають понесені останнім судові витрати, а саме: 320 грн. за подачу заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 квітня 2016 року, оскілки така заява була задоволена судом повністю; 1 115 грн. 80 коп. за проведення автотоварознавчого дослідження та 795 грн. 81 коп. за подачу апеляційної скарги.

Посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на непропорційний розподіл стягнутого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 917 грн. 71 коп. є помилковими, оскільки позов ОСОБА_3 було задоволено на 44,21 %, що і становить визначену суму (2075,81/100х44,21).

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_4, подана представником ОСОБА_2, про ухвалення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) судовий збір за подачу заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 320 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 115 грн. 80 коп. та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 795 грн. 81 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складено 25 січня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: А.М. Андрієнко

І.М.Вербова