Провадження №2-о/193/24/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

02 липня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шумської О.В.,

при секретарі Мельниковій Т.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Софіївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про встановлення факту належності Державного акта на право приватної власності на землю,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акта на право приватної власності на землю. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 01 лютого 1994 року рішенням правління колгоспу «Росія» Софіївського району Дніпропетровської області він був прийнятий в члени колгоспу і в період з 01 лютого 1994 року по 30 червня 2000 року працював в колгоспі «Росія», КСП «Росія» Софіївського району Дніпропетровської області.

19 лютого 1998 року на його ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 розміром 7,710 в умовних кадастрових гектарах. Під час видачі сертифікату на право на земельну частку (пай) його прізвище вказали українською мовою як ОСОБА_2 , тоді як відповідно паспорту НОМЕР_2 виданого 28 грудня 2000 року Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області його прізвище українською мовою ОСОБА_3 .

На підставі рішення 13 сесії 23 скликання Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області № 113 від 16 січня 2001 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,710 га. в межах згідно з планом та 20 березня 2001 року Ордо-Василівською сільською радою видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 розміром 7,710 гектар. Під час заповнення Державного акту на право приватної власності на землю на його ім`я було зазначено прізвище на українській мові як ОСОБА_2 , що не відповідає даним паспорта НОМЕР_2 виданому 28 грудня 2000 року Софіївським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, в якому його прізвище українською мовою- ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що в іншому порядку внести зміни до Державного акта на право приватної власності на землю неможливо, тому він звернувся до суду із заявою та просить встановити факт належності йому - ОСОБА_1 Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 розміром 7.710 гектар виданого 20 березня 2000 року Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, як на ОСОБА_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, через канцелярію надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи -відділу у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Водночас, «Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», яка була затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та «Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка була затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325 - втратили чинність, отже питання, які пов`язані з належністю державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Як вбачається з державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , який виданий 20 березня 2001 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, зазначено прізвище, ім`я та по-батькові заявника ОСОБА_1 (а.с.12 ). Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі № НОМЕР_5 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_1 (а.с. 11). Як вбачається згідно паспортних даних та копії трудової книжки, прізвище заявника зазначено « ОСОБА_3 » (а.с.4, 15).

Також в копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019, який сформований 14.05.2019, орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 зазначено прізвище заявника " ОСОБА_3 ", орендарем ТОВ "Регул " (а.с. 6-7).

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , який виданий 20 березня 2001 року, саме заявникові та допущення помилки при написанні прізвища заявника, яке згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Софіївським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області 03 вересня 2012 року, є " ОСОБА_3 " (а.с.4), у державному акті серії НОМЕР_3 , який виданий 20 березня 2001 року, де прізвище останнього зазначено як " ОСОБА_2 ".

З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку заявнику необхідне для приведення у відповідність правовстановлюючих документів, які підтверджують право приватної власності на землю, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, підтверджена матеріалами поданої заяви та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2-13, 77-80, 141, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ у Софіївському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про встановлення факту належності Державного акта на право приватної власності на землю- задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа - Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 , який виданий 20 березня 2001 року Ордо-Василівською сільською радою на ім`я " ОСОБА_1 " на земельну ділянку площею 7,710 гектарів, що розташована на території Ордо - Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Шумська