ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м.Суми

Справа №583/3026/18

Номер провадження 22-ц/816/247/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собина О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Форвард»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2018 року, ухваленого у складі судді Ільченко В.М., у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області, повний текст рішення складено 19 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна компанія «Форвард» (далі - ТОВ «Аграрна компанія «Форвард») про розірвання договорів оренди землі і повернення земельних ділянок власнику. Свої вимоги мотивує тим, що він на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником земельних ділянок площею 2,4088 га кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,2123 га кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Після прийняття спадщини було встановлено, що спадкодавець за життя уклала договори оренди з відповідачем. При зверненні до відповідача йому було роз'яснено, що оскільки попередній власник уклала договори оренди з відповідачем, то і він зобов'язаний укласти договори оренди з даним орендарем, який користувався земельними ділянками за життя попереднього власника. Таким чином, між сторонами існує договір оренди землі № 12 від 05 вересня 2017 року відносно земельної ділянки площею 2,4088 га кадастровий номер НОМЕР_2. Фактично у землекористувача знаходиться і земельна ділянка площею 0,2123 га кадастровий номер НОМЕР_2. За 2016 рік орендні платежі виплачені не були, за 2017 рік - виплачені частково. За 2018 рік - у виплаті відмовляють під умовою підпису нового тексту договору оренди. При цьому наданий договір оренди не містить номеру та дати, без заповнення повних даних і реквізитів запропонованого нового договору оренди. Сам текст договору містить застарілі нормативи, в тому числі умови оплати орендної плати. Зазначає, що він як власник має намір самостійно обробляти дані земельні ділянки. 07 травня 2018 року він направив відповідачу пропозицію про приведення договірних відносин стосовно оренди земельних ділянок у відповідність до сучасних вимог законодавства, однак відповіді не отримав. Йому в категоричній формі була поставлена умова підписати новий договір за 2018 рік, після чого будуть здійснені виплати з орендної плати за 2018 рік.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить розірвати договори оренди земельних ділянок площею 2,408 га кадастровий номер кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 0,2123 га кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, укладені з ТОВ «Аграрна компанія «Форвард», внаслідок невідповідності договорів оренди землі положенням чинного законодавства України, з поверненням земельних ділянок власнику.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог; судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України; окремою ухвалою вжити заходів належного реагування на виявлені порушення норм чинного законодавства.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права. Крім того, вказує, що відповідач не виплатив орендну плату за 2016 рік взагалі, за 2017 рік тільки частково, тобто договірні умови не виконувалися і не виконуються. Зазначає, що відповідачем нав'язується договір, який не відповідає чинному законодавству. В договорах у п. 8 визначається, що грошова форма орендної плати має бути у розмірі не менше 7%, проте не вказано від чого відраховується ці 7%, не зазначено, що цей відсоток визначається від нормативно-грошової оцінки землі. Зазначає, що розмір та умови орендної плати є істотною умовою і передбачає собою належне виконання умов договору, яка повинна бути узгоджена сторонами, викладена у відповідній письмовій угоді.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що в самих договорах, а саме в п. 4 кожного з них визначена та зафіксована нормативно-грошова оцінка земельних ділянок. Крім того, вказує, що у них відсутня заборгованість з виплати орендної плати позивачу за 2017 рік, а за 2018 рік строк виплати орендної плати, на час звернення його з цим позовом, ще не настав. Тобто відповідач належним чином виконує свої обов'язки, які передбачені як договорами оренди від 05 вересня 2017 року, так і нормативно-правовими актами України.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів порушення землекористувачем норм земельного законодавства. Не надано доказів наявності підстав для припинення права користування земельною ділянкою та підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, які передбачені ст.ст. 141, 143 ЗК України. Крім того, суд дійшов висновку, що сторони під час укладення договору оренди землі № 12 та 646 від 05.09.2017 року досягли згоди з усіх істотних умов договору, що підтверджується їх підписами, також відповідачем надано докази сплати орендних платежів. А отже позивачем не доведено наявності підстав, визначених ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та ст. 651 ЦК України для розірвання договору оренди землі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, успадкував земельні ділянки площею 2,4088 га кадастровий номер НОМЕР_1 та 0,2123 га кадастровий номер НОМЕР_2, які знаходяться на території В'язівської сільської ради Охтирського району Сумської області, для ведення сільськогосподарського виробництва (а. с. 10-15).

05 вересня 2017 року укладено договір оренди землі № 12 між ОСОБА_1 та ТОВ «Аграрна компанія «Форвард», відповідно до умов якого передається в оренду земельна ділянка площею 2,4088 га кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 57-58).

Також 05 вересня 2017 року укладено договір оренди землі № 646 між ОСОБА_1 та ТОВ «Аграрна компанія «Форвард», відповідно до якого передається в оренду земельна ділянка площею 0,2123 га, кадастровий номер НОМЕР_2, строком на 7 років, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.59-60).

28 вересня 2017 року вказані договори оренди землі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.61-64).

Відповідно до довідки ТОВ «Аграрна компанія Форвард» № 3а від 18 вересня 2018 року, власникам земельної частки (паю) по Вязівській сільській раді за договором оренди землі, відповідно до діючих в 2017 році договорів орендна плата нараховувалась в розмір 7 % від нормативно-грошової оцінки землі, що становило 5702,79 грн на рік, або 475,233 грн в місяць ( а.с.113).

З видаткового касового ордеру від 13 жовтня 2017 року вбачається, що бухгалтер ТОВ «Аграрна компанія «Форвард» отримала 5700 грн в підзвіт на виплату паїв, які згідно квитанції від 13 жовтня 2017 року були перераховані позивачу (а. с. 65).

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. І ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Підстави припинення договору оренди землі, встановлені ст.ст. 31-32 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до п. 32, 33 Договору оренди землі дія договору припиняється за взаємною згодою. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За змістом ст. 21 Закону України « Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди.

Згідно з п.п.3, 4 ст. 31 цього Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що укладені сторонами договори оренди землі містять всі істотні умови, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які сторони узгодили, що засвідчили своїми підписами.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про порушення відповідачем умов договору про сплату орендної плати. Вказані договори оренди земельних ділянок між ОСОБА_1 та ТОВ «Аграрна компанія «Форвард» були укладені 05 вересня 2017 року та 28 вересня 2017 року зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 9 вказаних договорів орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але не пізніше 30 січня наступного року. Позивачу 13 жовтня 2017 року була сплачена орендна плата за 2017 рік. За 2018 рік строк сплати орендної плати відповідно до умов договору, на час розгляду справи судом першої інстанції, ще не настав. Тобто порушення умов договору щодо сплати орендної плати з боку відповідача відсутні.

Не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги про незрозумілість умов договору щодо нарахування орендної плати. Пунктом 8 договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем в одній із визначених законом форм чи поєднанні різних форм (за додатковим погодженням сторін) та розмірах, визначених цими договорами, на момент здійснення виплат: грошовою формою у розмірі не менше 7%, натуральною формою, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів у кількості та розмірі пропорційно погодженій сторонами їх ціні до розміру орендної плати у грошовій формі. З орендної плати вираховується податок з доходів фізичних осіб орендодавця згідно Податкового кодексу України, який сплачується до бюджету. Порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки, належні позивачу наведений у відповідних довідках № 1 та № 2 від 20 серпня 2018 року, наданих суду відповідачем (а. с. 67-68).

Сама по собі відсутність в договорі вказівки про те, що розмір орендної плати в грошовій формі визначається як 7 % нормативної грошової оцінки землі, не є підставою для його розірвання, оскільки відповідачем надані докази про те, що розмір орендної плати визначається ним відповідно до діючого законодавства від нормативної грошової оцінки землі. Умови договорів містять пункт в якому зазначається нормативна грошова оцінки земельної ділянки. Крім того сторони не позбавлені можливості врегулювати це питання шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі.

Доказів невиконання відповідачем обов'язків передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також існування інших підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України, для дострокового розірвання на вимогу однієї із сторін договору оренди землі за рішенням суду, позивачем суду не надано. Суд першої інстанції також дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем не надано доказів і наявності підстав для припинення права користування земельною ділянкою та наявності підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, які передбачені ст.ст. 141, 143 ЗК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про несплату позивачу орендної плати за 2016 рік, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Предметом позову в даній справі є договори оренди землі, які були укладені з позивачем у 2017 році, а тому несплата орендної плати за 2016 рік не підставою для їх розірвання. В той же час позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав щодо отримання плати за користування належними йому земельними ділянками у 2016 році.

Колегією суддів не виявлено порушень судом норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик