ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2926/19 Справа № 215/5488/17 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Солода Романа Геннадійовича, відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 листопада 2018 року, яке ухвалено суддею Демиденком Ю.Ю. у м.Кривому Розі та повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1600000 грн., у зв'язку з загибеллю на виробництві батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, при виконанні трудових обов'язків, ОСОБА_6 загинув, перебуваючи на робочому місці, при виконанні робіт внаслідок отриманих несумісних з життям травм голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м'яких тканин та органів трупа з грубим порушенням цілісності голови. ОСОБА_6 працював прохідником 4 розряду на дільниці №37 ш.Октябрська, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Нещасний випадок відбувся з вини працівників відповідача, які в свою чергу допустили порушення посадових інструкцій.

Після смерті батька, його малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває у стресовому стані, оскільки не може звикнутися з втратою батька, за життя якого, постійно з ним спілкувався, разом їздили відпочивати, весь вільний час батько проводив з дитиною. Відсутність батьківської турботи, уваги, змінила звичайний уклад його життя, постійно перебуває у напруженому психічному стані, тому йому завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для нього внаслідок смерті його батька.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 23 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» на користь ОСОБА_1 - 100000 /сто тисяч/ грн. моральної шкоди завданою смертю батька дитини ОСОБА_6, померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» - 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

В стягненні витрат на правову допомогу в сумі 8300 грн., відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Солод Р.Г., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, внаслідок неправильного встановлення обставин справи, дослідження та оцінки доказів ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8300 грн. та 4700грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник позивача вказує на те, що суд не в достатньо повній мірі врахував характер та глибину моральні страждання яких зазнає син після загибелі батька. При цьому, зазначає, що визначена судом сума моральної шкоди і надалі породжуватиме безвідповідальне ставлення підприємства до охорони праці, що в подальшому призведе до загибелі людей, Вказує, що розмір моральної шкоди 1 600000 грн. не позначиться на матеріальному становищі відповідача, оскільки ПАТ «КЗРК» є високодохідним підприємством. На думку представника позивача саме така сума компенсує в повній мірі завдані ОСОБА_5 моральні страждання та максимально знизить ризики загибелі людей в майбутньому.

Окрім того, представник позивача вважає, що судом безпідставно відмовлено у задоволені позовних вимог в частині компенсування витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що ним у відповіді на відзив відповідача було надано суду документи які підтверджують понесені позивачем витрати, а саме акт прийому-здачі наданих послуг на суму 8300 грн. Також, зазначає, що під час подання апеляційної скарги позивачем понесені судові витрати, пов'язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 4700 грн., що підтверджено розрахунком в проміжному-акті прийому-здачі наданих послуг, доданому до апеляційної скарги, які він також, просить стягнути з відповідача на користь позивача.

В апеляційній скарзі відповідач Публічне акціонерне товариство «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ», посилаючись на порушення судом принципів рівності перед судом права доступу до правосуддя та змагальності сторін, ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення нового, яким у повному обсязі відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

При цьому, відповідач наголошує на тому, що в мотивувальній частині рішення від відображає та надає правову оцінку лише аргументам та доводам позивача та не відображає і відповідно не аргументує спростування доводів відповідача, викладеним у відзиві на позов.

Відповідач звертає увагу, що на сьогоднішній день не встановлено винних осіб у нещасному випадку який стався з ОСОБА_6, оскільки триває досудове слідство у кримінальному провадженні, передбаченому ч.2 ст.272 КК України, клопотання ж відповідача про зупинення розгляду справи до набрання судовим рішенням у кримінальному провадженні безпідставно залишено без задоволення.

Також, відповідач вважає, що факт спричинення моральної шкоди позивачу, а також її розмір суд встановив на припущеннях без висновку відповідного експерта, тобто без належних і допустимих доказів, які б дійсно підтверджували спричинення моральної шкоди позивачу, ступінь та глибину його моральних страждань, не обґрунтував розмір, моральної шкоди. На думку відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості і є значно завищеним, при цьому, посилаючись на конкретні рішення судів вказує, що в аналогічних випадках, суди стягують менші суми моральної шкоди, ніж просять позивачі. Відповідач вважає, що стягнення моральної шкоди з ПАТ «КЗРК» за відсутності вини підприємства є втручанням держави у мирне володіння майном юридичної особи, оскільки з підприємства стягуються кошти, які є його власністю, і таке стягнення не можна назвати правомірним.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача - адвоката Солода Р.Г., відповідач ПАТ «КЗРК», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, задовольнивши його апеляційну скаргу у повному обсязі, відмовивши позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача ОСОБА_1 та її представника Солода Р.Г., які, кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги в інтересах позивача ОСОБА_1, тазаперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, вислухавши представника відповідача Коломоєць О.Г., яка підтримала доводи апеляційної скарги відповідача та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника позивача, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиву на апеляційну скаргу представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, тоді, як апеляційна скарга відповідача не може бути задоволена, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2003 (а.с.6). ОСОБА_6 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 (а.с.7).

ОСОБА_6, 05.06.2006 прийнятий прохідником третього розряду на дільниці №26 ш.Октябрська, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а 10.04.2015 переведений прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, дільниця №37, ш.Октябрська (а.с.8-11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер (а.с.25) за наступних обставин.

Згідно акта №32-61 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом ОСОБА_6, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 та складеного комісією 14.07.2017 (далі - Акта), 05.06.2017 на першу зміну (з 23:00 год. 05.06.2017 до 06:00 год. 06.06.2017), виконуючий обов'язки заступника начальника дільниці №37 ОСОБА_8 видав письмовий наряд робітникам дільниці №37, зокрема: прохіднику ОСОБА_6 на буріння шпурів 51х2.0м у штреку акумуляційному в осях 113-115 гор. -122-м. О 08:15 год. ОСОБА_9 виявив, що ОСОБА_6 присипаний гірничою масою лежав в осях 113-115 гор. -1220м з ортом 113 осі гор. -1220м, а о 08:25 доповів про це начальнику дільниці №37 ОСОБА_10 Помічником командира Оперативного взводу ДВГРЗ ОСОБА_11 о 10:03 год. було констатовано біологічну смерть ОСОБА_6, зумовлену травмами, несумісними з життям. Причина настання нещасного випадку: основна - технічна - незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій; супутні: 1) організаційна - невиконання посадових обов'язків, 2) технічна - інші - раптовий викид породи (а.с.12-15).

У п.10 Акта вказано, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: - ОСОБА_12 - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не здійснив належний контроль за дотриманням працівниками технологічних процесів, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці та не забезпечив безпосереднє керівництво охороною праці в зміні, здорові і безпечні умови праці підлеглого персоналу, чим порушив вимоги посадової інструкції. А також допустив до виконання робіт ОСОБА_6 на робоче місце, яке не відповідало вимогам безпеки - ОСОБА_10 - начальник дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не забезпечив безпечну організацію робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також допустив ведення гірничих робіт з відхиленням від паспорта, чим порушив правила безпеки.

У Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_2 о 08:15 год. у ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 14.07.2017, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 визначено причини настання нещасного випадку: 1. Основна: Технічна, незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, а саме: кріплення сполучення акумуляційного штреку в осях 113-115 осі гор - 1220 м з ортом 113 осі гор.- 1220м. Порушено п. 2 глава 2 розділ ІІІ. Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16 2. Супутні: - Організаційна: невиконання посадових обов'язків. - Технічна: інші-раптовий викид породи. У п. 6 Висновок комісії вказано, що більшістю членів комісії було прийнято рішення, що особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - ОСОБА_12 - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»; - ОСОБА_10 - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.16-24).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги позивача, керувався нормами статей 1167, ч.2 ст.1168 ЦК України, ст.237-1 КЗпП, й виходив з того, що відповідач є особою, яка повинна нести відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте не може повністю погодитись із визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Згідно з нормами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненої каліцтвом, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності каліцтва і причинного зв'язку між смертю і каліцтвом, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону, обґрунтовано дійшов висновку, що сину позивача заподіяна моральна шкода у зв'язку зі смертю батька на виробництві.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом до стягнення з відповідача на користь позивача та вважає, що він визначений без повного урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у зв'язку зі смертю ОСОБА_6, сину позивача, ОСОБА_5 спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою близької людини - батька, що призвело до незворотніх негативних наслідків, душевних страждань і незворотних негативних змін у його житті, оскільки він залишився без моральної та матеріальної підтримки батька, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів, ураховуючи ступінь вини відповідача, беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань сина позивача, незворотність негативних наслідків, спричинених смертю батька, характер немайнових витрат вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і збільшити її з 100 000,00 грн. до 150 000,00 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов'язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Не можуть бути прийняті до уваги твердження відповідача про те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань її сина, оскільки смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Доводи відповідача про те, що на сьогоднішній день не встановлено винних осіб у нещасному випадку який стався з ОСОБА_6, оскільки триває досудове слідство у кримінальному провадженні, передбаченому ч.2 ст.272 КК України, та безпідставністю залишення без задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду справи до набрання судовим рішенням у кримінальному провадженні законної сили, колегія суддів не сприймає, оскільки суд першої інстанції надав цим доводам належну правову оцінку.

Актом №32-61 про нещасний випадок від 14.07.2017 були встановлені особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а саме гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_12, який не здійснив належний контроль за дотриманням працівниками технологічних процесів, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці та не забезпечив безпосереднє керівництво охороною праці в зміні, здорові і безпечні умови праці підлеглого персоналу, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також, допустив до виконання робіт ОСОБА_6 на робоче місце, яке не відповідало вимогам безпеки та начальник дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_10, який не забезпечив безпечну організацію робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також допустив ведення гірничих робіт з відхиленням від паспорта, чим порушив правила безпеки.

Окрім того, актом актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку були визначені причини настання нещасного випадку: 1. Основна: Технічна, незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, а саме: кріплення сполучення акумуляційного штреку в осях 113-115 осі гор - 1220 м з ортом 113 осі гор.- 1220м. Порушено п. 2 глава 2 розділ ІІІ. Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16 2. Супутні: - Організаційна: невиконання посадових обов'язків. - Технічна: інші-раптовий викид породи.

Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №30001602 від 06.06.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України і позивач має право на пред'явлення цивільного позову в рамках кримінального провадження до винних осіб (ОСОБА_12 та ОСОБА_10), не заслуговують на увагу, оскільки дане кримінальне провадження перебуває лише на стадії досудового слідства, тоді, як позивач скористалася своїм правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права в інтересах сина в порядку цивільного судочинства, що не є порушенням вимог закону.

Суд, першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволені позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, послався на ненадання позивачем належних доказів, які б підтверджували такі витрати.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

З матеріалів справи видно, що у відповіді на відзив на позов позивач ОСОБА_1 надала акт прийому-здачі наданих послуг від 11.04.2018 на суму 8300 грн. та акт-квитанцію від 11.04.2018 про сплату адвокату його послуг за договором в розмірі 8300 грн. (а.с.92, 94).

З зазначеного акту видно, що в ньому наведено вартість кожного виду наданих адвокатом послуг, тому колегія суддів вважає, що позивачем належним чином доведено понесені нею витрати на правову допомогу, тому вимоги апеляційної скарги представника позивача адвоката Солода Р.Г. повинні бути задоволені.

У пп.47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Окрім того представником позивача доведені витрати на правничу допомогу понесені позивачем під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Так, до апеляційної скарги додано акт прийому-здачі наданих послуг (проміжний) від 11.12.2018 на суму 4700 грн. та акт-квитанцію від 11.12.2018 про сплату адвокату його послуг за договором в розмірі 4700 грн. (а.с.173, 174).

Між тим, колегія суддів не може повністю погодитись з розміром витрат зазначених у акті, оскільки адвокатом двічі зараховано таку послугу, як участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції (а.с.173).

Колегія суддів вважає, що наведені у розрахунку витрати підлягають зменшенню до 4200 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що на підставі положень ст.376 ЦПК України судове рішення необхідно змінити в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та збільшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь позивачазі 100 000 (ста тисяч) грн. до 120 000 (ста двадцяти тисяч) грн., а також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8300 грн. в суді першої інстанції та 4200 грн. в суді апеляційної інстанції, що в сумі становить 12500 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, ст.376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Солода Романа Геннадійовича задовольнити частково, апеляційну скаргу відповідача, Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 рокув частині розміру моральної шкоди та витрат на правничу допомогу, змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 зі 100 000 (ста тисяч) грн. до 120 000 (ста двадцяти тисяч) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12500 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: