Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа №565/2203/17

провадження №61-43287св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «КредоБанк» про стягнення пені за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року у складі судді Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - публічне акціонерне товариство «КредоБанк»,

представник відповідача -Юрків Марія Йосифівна,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «КредоБанк», у якому просив стягнути пеню на підставі частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Короткий зміст судових рішень

2. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року у складі судді Зейкана І. Ю. у задоволені позову відмовлено.

3. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

4. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у наданий судом строк

ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги, а саме не сплатив судовий збір.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для належного розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

6. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що позивач є споживачем фінансових послуг, а тому на дані правовідносини застосовуються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи інших учасників справи

7. Доводи відзиву публічного акціонерного товариства «КредоБанк» на касаційну скаргу зводяться до того, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального закону.

Позиція Верховного Суду

8. Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

9. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

10. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

11. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

12. Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, а в подальшому визнаючи її неподаною та повертаючи заявнику, апеляційний суд виходив із того, що спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Закон України «Про захист прав споживачів», стаття 22 якого передбачає звільнення споживачів від сплати судового збору, до цих правовідносин не застосовується.

13. Апеляційний суд послався на те, що у визначений судом строк заявник вимоги ухвали суду апеляційної інстанції не виконав, що є підставою для застосуванням статті 357 ЦПК України.

14. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

15. За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

16. У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

17. За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

18. Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

19. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 року, № 7, стаття 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

20. Отже, приймаючи Закон України «Про судовий збір», законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг для певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

21. У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі

№ 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 викладено правовий висновок про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема, апеляційної скарги.

22. Відступаючи від практики Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року (справа

№ 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18) прийшла висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 2 ЦПК України).

23. Таким чином, апеляційний суд безпідставно поклав на ОСОБА_1, який звернувся до суду за захистом прав споживача, обов'язок зі сплати судового збору та передчасно визнав його апеляційну скаргу неподаною і повернув її.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За викладених обставин ухвала апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М.Сімоненко

І. М. Фаловська