Справа № 418/3518/18
РІШЕННЯ

іменем України

"19" лютого 2019 р. року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участі секретаря Кірічевої К.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2 до ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, третя особа: Служба у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області про надання дозволу не тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась з позовною заявою позивачка ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 третя особа Служба у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області у якій просить про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_4, без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України у супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 29.09.2009 року шлюб укладений між відповідачем ОСОБА_3, та нею було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12 року. Після розірвання шлюбу вона з відповідачем проживають окремо. Вона з своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою АДРЕСА_4. Вона самостійно утримує та піклується про здоров'я свого сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач ОСОБА_3, у вихованні сина участі не приймає. На території Російської Федерації був наданий тимчасовий притулок її сестри ОСОБА_5, у зв'язку з чим її необхідно постійно вивозити сина за кордон для спілкування з близькими родичами, духовного та фізичного розвитку, розширення кругозору, а також отримання позитивних емоцій, оскільки вона із своїм сином вимушені були поїхати з рідної оселі, залишити своїх близьких, рідних та друзів через окупацію частини території Луганської області, що відбилось на внутрішньому стані дитини.

Відповідач ОСОБА_3 відмовляється надавати дозвіл на тимчасовий виїзд сина, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить.

Позивачка ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась однак надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі та уточнила, що просить надати дозвіл на виїзд на період з грудня 2018 року по грудень 2020 року повноваження для свого представництва у судовому засідання передала за довіреністю адвокату ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини,просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник від третьої особи служби у справах дітей Міловської районної державної адміністрації Луганської області до суду не з'явився,однак повідомив суд про можливість розгляд справи за його відсутності справу вирішити на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

19 лютого 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши представника позивача,дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до думки про задоволення позовних вимог з таких підстав:

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_3 виданим ІНФОРМАЦІЯ_12 року виконкомом Іванівської селищної ради, Антрацитівського району Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_12 року, актовий запис № 34, в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_6.(а.с.8)

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано місце реєстрації є відділ реєстрації актів цивільного стану Ровеньківський міське управління юстиції Луганської області актова запис №207 від 29 вересня 2009 року. (а.с.6)

Відповідно до копії довідки ВПО № НОМЕР_1 виданої 09.01.2018 року управлінням соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області позивач є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до копії довідки ВПО № НОМЕР_2 виданої 01.03.2018 року управлінням соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області син позивачки є внутрішньо переміщеною особою та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2

З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища слід, що дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 змінили прізвище на ОСОБА_3. (а.с.13)

За свідоцтвом про народження позивачка мала прізвище ОСОБА_7 її батька є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . (а.с.14)

Як слід з копії паспорту позивачки вона є громадянином України зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 . (а.с.10)

Згідно довідки виданої Міловської селищної ради Луганської області від 23 травня 2018 року № 633 та актом обстеження місця проживання позивачки від 23 травня 2018 року слід, що позивачка виховував самостійно двох синів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.15)

Відповідно копії свідоцтва про народження слід, у позивачки мається сестра ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 батьками якої є ОСОБА_14, ОСОБА_9 .(а.с.17)

Згідно копії свідоцтва про взяття на облік за місцем проживання сестра позивачки ОСОБА_5 проживає на території Краснодарського краю Російської Федерації є громадянином України.(а.с.18)

Як слід з копії паспорту матері позивачки ОСОБА_9 вона є громадянином України зареєстрован у с. Дзержинський Луганської області. яке знаходиться на тимчасово окупованої території України. (а.с.20-21)

Відповідно до ст. 154, ст. 155 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини, батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», а також Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Таким чином встановлено, що позивачка має дитину від першого шлюбу батько якої не дає згоди на перетин державного кордону України з Російською Федерацією без будь яких причин , позивачка має на території Російської Федерації рідну сестру, матір яка проживає на тимчасово окупованої території України , для спілкування з родичами позивачці необхідно перетинати кордон , у зв'язку із чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 154, ст. 155, ст. 157 СК України, ст. 313 ЦК України, керуючись ст.ст.13, 81, 263, 280 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 задовольнити.

Надати дозвіл на перетинання державного кордону України з Російською Федерацією малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 у супроводі матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: 94787, АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_5 у період з грудня 2018 року по грудень 2020 року.

Копію заочного рішення направити позивачу та відповідачу протягом 2 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянути судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Згідно вимог ч.1 п.15 п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Таким чином, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Міловський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.І.Чехов