Справа № 576/7/18
Провадження № 2/576/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про поділ майна подружжя та просить суд зобовязати відповідача сплатити йому вартість 1/2 легкового автомобіля марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 103 125 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між сторонами було укладено шлюб, оформлений реєстрацією 23.07.2005 відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Глухів, Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, запис акту № 137.

В період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем подружжя придбало легковий автомобіль марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Станом на дату звернення позивача до суду середня вартість такого автомобіля становить 7500 доларів США, тобто 206 250 грн., а 1/2 частина вартості якого становить 103 125 грн. Зазначений автомобіль було подаровано. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.07.2015 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний. Оскільки зазначений автомобіль було подаровано, однак позивач своєї згоди на здійснення відповідного правовчину не давав, а відповідно має право на оплату компенсації у розмірі 1/2 вартості такого автомобіля, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

У встановлений законом строк відповідачка подала до суду відзив в якому зазначила, що визнає ті обставини, що в період шлюбу з ОСОБА_1 був придбаний легковий автомобіль марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та з правовою оцінкою обставин наданих позивачем. Не погоджується сплатити на користь позивача грошові кошти у визначеному ним розмірі 103 125 грн. за 1/2 частку вартості автомобіля, посилаючись на те, що у червні 2013 року (під час управління автомобілем ОСОБА_1І.) на території Подільського району м. Київ сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль, який в подальшому не був належним чином відремонтований. На момент розірвання шлюбу з відповідачем цей автомобіль фактично вже не експлуатувався і вона його в подальшому подарувала свої матерії ОСОБА_5. З вказаного періоду і до теперішнього часу автомобіль «KIA CERATO» знаходиться за місцем проживання матері і не експлуатується. З метою надання суду доказів щодо дійсної ринкової вартості, оцінювачем була проведена оцінка транспортного засобу. Відповідно до звіту № 33 «Про незалежну оцінку майна» ринкова вартість автомобіля «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (станом на 23.02.2018) становить 152 037,03 грн., а 1/2 частка його вартості відповідно 76018,51 грн. при вирішенні спору про поділ майна просить суд відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи ряд обставин, що мають істотне значення. На даний час вона проживає разом з двома дітьми - Даря, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Микита, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є позивач. Вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Позивач належним чином не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ухилявся від участі у утриманні дітей та продовжує фактично ухилятися від сплати аліментів, внаслідок чого має заборгованість зі сплати аліментів у сумі більше 25200 грн., що впливає на належне забезпечення фізичного та духовного розвитку дітей. Просить суд задовольнити вимоги позивача частково, зменшити частку позивача у спільній сумісній власності, визначивши у розмірі 1/4 частини від вартості автомобіля, що становить 38009,25 грн., а в іншій частині відмовити у задоволенні позову. Крім того, зазначає, що нею були понесені витрати у загальній сумі 3000 грн., з яких оплата професійної правничої допомоги в сумі 2000 грн., та 1000 грн. за визначення спеціалістом ринкової вартості автомобіля «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Також, представником відповідача 12.03.2018 до суду було подано доповнення до відзиву, в якому зазначено, що відповідачем також понесені різні витрати на організацію культурного дозвілля дітей, лікування, харчування дітей у школі та дошкільному навчальному закладі, на навчання іноземної мови, а також на систематичні поїздки. Зазначене просить суд враховувати при вирішенні спору.

Не погодившись з відзивом відповідача позивач подав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що належним чином сплачував і сплачує аліменти на користь відповідача на утримання дітей у розмірі 30% від будь-яких його доходів, згідно рішення Подільського районного суду м. Києва. Зазначає, що після розірвання шлюбу, він залишив відповідачки свою картку для здійснення перерахунку грошових коштів на утримання дітей, а також залишив бізнес, який дає можливості належним чином забезпечувати спільних дітей.

Заперечує проти доводів відповідача щодо не вистачання коштів на утримання дітей, оскільки вони не відповідають дійсності. Стосовно заперечень щодо визначення вартості та проведеної оцінки легкового автомобіля зазначає, що відповідач стверджує, що автомобіль мав значні пошкодження, але у експертній оцінці, проведеної на замовлення відповідача, цього не зазначено. Вважає, що дії відповідача щодо дарування спірного автомобіля матері, здійснені для уникнення поділу майна подружжя. Просить суд не враховувати обставини, викладені відповідачкою у відзиві на позовну заяву, та задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частину від вартості автомобіля «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що становить 103125 грн., та судові витрати у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що вказана позивачем вартість автомобіля є необґрунтованою і значно різниться із вартістю вказаною експертом. Просить врахувати заборгованість позивача по аліментам, інтереси дітей та надані письмові докази, при вирішенні спору про поділ майна, відступити від засади рівності часток подружжя, та зменшити частку від вартості автомобіля у сумі 38009,25 грн., з якою погоджується відповідачка. Також, зазначає, що відповідачкою понесені судові витрати по справі у загальній сумі 5500 грн., тому просить суд стягнути їх з позивача пропорційно до задоволених вимог.

Заслухавши позивача, їх представників, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті з точки зору достовірності, належності, допустимості та повноти, суд приходить до наступних висновків.

Частиною другою статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що дійсно з 23.07.2005 по 22.07.2015 позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану по м. Глухів Глухівського міськрайонного управління юстиції Сумської області, запис акту № 137, який розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.07.2015 ( т.1 а.с.5-6).

В період спільного проживання подружжя придбало легковий автомобіль марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який в період шлюбу був зареєстрований на ОСОБА_3, що підтверджується листом РСЦ в м. Києві Міністерства Внутрішніх Справ від 08.11.2017 №31/26-752 Аз. (т.1, а.с.7).

Після того, як сторони розірвали шлюб, відповідач подарувала легковий автомобіль марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 за договором дарування № 28 від 12.12.2015, укладеного в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Сумській області та автомобіль було перереєстровано на іншого власника, що підтверджується листом РСЦ в м. Києві Міністерства Внутрішніх Справ від 08.11.2017 №31/26-752 Аз, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 456358 від 12.12.2015 (т.1, а.с.7, 42).

Надаючи оцінку встановленим обставинам в контексті позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджують одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до правових позицій, які викладено у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц та від 07.02.2018 у справі №654/5243/14-ц, «Спірне майно учасниками справи набуто в період перебування у шлюбі, а той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку у такому майні. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу»

П.24 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

П.30 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Сторонами не заперечувалось факт відсутності згоди Позивача на відчуження вказаного автомобіля.

Суд не приймає до уваги вказану позивачем, на день звернення до суду, середню вартість автомобіля марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 7500 доларів США (206250 тисяч гривень), оскільки ним не надано належних доказів середньої вартості зазначеного вище автомобіля.

Згідно звіту № 33 про незалежну оцінку майна (визначення ринкової вартості автомобіля «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1) надану відповідачем, ринкова вартість автомобіля «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, визначена за порівняльним підходом станом на 23.02.2018 складає 152037,03 грн. (т.1 а.с.38-41).

З висновку автотоварознавчої експертизи № 867 від 17.08.2018 вбачається, що середня ринкова вартість ідентичного досліджуваному автомобілю марки (моделі) «Kia Cerato 1.6i», 2008 року випуску, згідно наданих відомостей станом на 12.12.2015 складає 166616,11 грн. (т.1 а.с.205-209).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 1778 від 29.12.2018 ринкова вартість легкового автомобіля марки KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 станом на 28.12.2018 становить 143557,00 грн. (т. 2 а.с.58-72).

Враховуючи правову позицію Верховного Суду України від 27.04.16 у справі №6-486цс16 про те, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі, а також Постанову Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 про те, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути компенсацію вартості 1/2 частини від вартості легкового автомобіля марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 71778, 50 грн. за висновком експерта № 1778 від 29.12.2018 (143557,00 :2 = 71778,50).

Суд також не знаходить підстав і для відступу від рівності часток подружжя, оскільки посилання Відповідача на понесення додаткових витрат на виховання дітей та недостатність розміру аліментів не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи, наявні чеки та квитки на проїзд Відповідача в м. Київ не свідчить, що вказані поїздки здійснювались на користь дітей. Водночас додаткові витрати понесені Відповідачем на виховання дітей не викликані особливими обставинами, (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а відносяться до звичайних побутових потреб дітей, а тому в разі не достатності їх розміру Відповідач має право звернутись до суду з позовними вимогами про їх збільшення. Водночас до подання позову, Відповідач з таким позовом до суду не зверталась, що свідчить про її згоду на такий розмір аліментів.

За таких обставина, посилання Відповідача, що розмір аліментів є недостатнім та те, що позивач не користується автомобілем, не дають підстави для збільшення частки відповідача в спільному майні подружжя відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України.

Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 1031,25 гривень (т.1, а.с.1), витрати на проведення судових автотоварознавчих експертиз у сумі 1716,00 грн., (т.1 а.с.198), та 2860,00 грн., а всього 4576,00 гривень. Щодо витрат понесених позивачем за надання правової допомоги у сумі 10000 грн., то суд вважає їх необґрунтованими та не приймає їх до уваги, оскільки, а ні позивачем, а ні його представником не надано належних доказів (договорів, рахунків, тощо).

Також, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді відповідачем понесені витрати у вигляді витрат щодо незалежної оцінки спірного майна у сумі 1000 грн., (т.1 а.с.38-41, 51), та витрат за надання правової допомоги у сумі 3600,00 грн. (т.1 а.с.61, 242, т.2 а.с.125). З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 2000 грн., як оплату за надання правової допомоги та витрат на проведення оцінки спірного майна.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 69,6 %, то з відповідача у відповідності до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 3274,65 грн. (3902,65-(2000х31,4%)=3274,65).

Ні підставі викладеного, керуючись статтями 60, 63, 69-71 СК України, статтями 15, 16, 328, 331, 368, 372 ЦК України, статтями 12,13,81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, п.і. 04047, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) про поділ майна подружжя -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, п.і. 04047, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) кошти у сумі 71778 (сімдесят одну тисячу сімсот сімдесят вісім) грн. 50 коп. в рахунок грошової компенсації за 1/2 частку легкового автомобіля марки «KIA CERATO» 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, п.і. 41400, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, п.і. 04047, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) судові витрати, які складаються із судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи у загальній сумі 3274 (три тисячі двісті сімдесят чотири) грн. 65 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 21.02.2019.

Суддя С.А. Мазур