ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1461/17 Номер провадження 22-ц/814/355/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.,

За участю секретаря судового засідання: Діхтяр Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину та додаткових витрат

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2018 року, ухвалене у період часу з 16:19:44 год. по 16:23:18 год. під головуванням судді Миркушиної Н.С., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

11 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину.

Підстави позову вмотивовувала тим, що з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 550 гривень щомісячно, починаючи з 04 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначала позивач, в даний час її матеріальний стан значно погіршився, оскільки вона не працевлаштована, а їхня спільна з відповідачем донька є інвалідом дитинства, постійно хворіє та перебуває на диспансерному обліку в Хорольській ЦРЛ, в силу чого потребує додаткових матеріальних витрат на лікування.

Вважає розмір аліментів, які сплачуються позивачем не достатнім. Просила збільшити їх розмір до ј частини всіх видів доходів ОСОБА_3, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на малолітню дитину та додаткових витрат,- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, з дня пред'явлення позову до суду, а саме: з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Виконавчий лист № 548/157/14-ц, виданий Хорольським районним судом про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640,00 гривень на користь держави.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмір ј частини всіх видів заробітку відповідача, або у мінімальному рекомендованому розмірі, який передбачений статтею 182 СК України, що складає прожитковий мінімум.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що суд безпідставно змінив позовні вимоги та стягнув аліменти у твердій грошовій сумі.

Наголошуючи на тому, що відповідач має сплачувати аліменти в мінімальному обов'язковому їх розмірі, визначеному нормами ст. 182 СК України, не погоджується і з визначеною судом сумою.

Також апелянт вказує на необгрунтованість висновків місцевого суду в частині недоведеності позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Відповідач ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 15.04.2014 року у справі № 548/157/14-ц та виконавчого листа № 548/157/14-ц, виданого 15 квітня 2017 року Хорольським районним судом, з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 550 грн. щомісячно, починаючи з 04.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері ОСОБА_2.

Частково задовольняючи позовні вимоги, та змінюючи присуджені рішенням суду аліменти, місцевий суд встановив факт наявності підстав для зміни розміру аліментів, однак вважав, що норми ст. 192 СК України передбачають право лише на збільшення чи зменшення розміру аліментів, а не визначення іншого способу стягнення аліментів.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених уст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При вирішенні вимог щодо зміни способу та розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, зміни, які відбулися - погіршення чи поліпшення їх здоров'я, зміни матеріального та сімейного стану та інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на даний час не працює, отримує соціальну допомогу по безробіттю.

Окрім цього, ОСОБА_3 не заперечував проти збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини віку, якому відповідає вік її доньки (а .с. 75).

Поряд з цим, суд не звернув увагу на те, що позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу.

Своєї згоди на зміну порядку визначення розміру аліментів, а саме: стягнення їх у твердій грошовій сумі, позивач ОСОБА_2 не надавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Норми Сімейного кодексу не містять норм, які б надавали суду право самостійно визначати вид аліментів, в залежності від обставин справи.

Виходячи з аналізу норм ч. 1 ст. 184 СК України, суд виключно за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Окрім цього, ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення в частині виду аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Такий висновок узгоджується і з правовим висновком ВС у постанові від 04 липня 2018 року в справі №490/4522/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки в розмір ј частини всіх видів доходу відповідача, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 183 СК України.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність підстав для зменшення заявленої позивачем частки.

Апеляційний суд приходить до висновку, що кожна дитина, як особистість, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині першій статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Стягнення аліментів у розмірі у ј частину доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку, буде відповідати вимогам закону.

У відповідності з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відмовляючи у стягненні додаткових витрат на утримання дитини місцевий суд дійшов висновку про недоведеність цих позовних вимог.

Висновки місцевого суду в цій частині також є необгрунтованими, та суперечать наявним в справі доказам.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Обов'язок відповідача утримання своїх дітей на достатньому та гідному рівні для їх гармонійного розвитку визначений законодавством.

Такий обов'язок відповідача, врахований місцевим судом при ухваленні рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що визначення розміру аліментів на рівні ј частини заробітку, доходу враховує інтереси неповнолітньої дитини, та буде справедливим і достатнім.

Мотиви такого висновку зазначено вище.

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання апелянта на той факт, що суд дійшов невірного висновку про недоведеність вимоги про стягнення додаткових витрат на обстеження та лікування доньки є частково обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до консультативних висновків спеціаліста від 20 листопада 2014 року (а.с. 18) та 24 червня 2016 року ОСОБА_4 були рекомендовані до вживання лікарські препарати церебрум та нообут. Позивач надала копії чеків від 08 січня 2015 року, 17 січня 2015 року, 20 квітня 2015 року (а.с. 19) та від 15 грудня 2-14 року, 03 листопада 2016 року,07 квітня 2015 року (а.с. 25) про придбання вказаних лікарських засобів на загальну суму 1536 гривень 65 копійок та 305 гривень 10 копійок, а всього .

Ці обставини мали місце після ухвалення Хорольським районним судом Полтавської області рішення про стягнення додаткових витрат на дитину 15 квітня 2014 року.

Оскільки придбання таких препаратів зумовлено хворобою доньки позивача та відповідача у справі, витрати мають бути віднесені до додаткових витрат на утримання дитини, які батьки мають нести спільно.

Надані ж позивачем квитки на транспортні засоби не містять причинно-наслідкового зв'язку з витратами на утримання доньки, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, з відповідача слід стягнути половину витрат на придбання ліків, що становить 920 гривень 86 копійок.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Висновки місцевого суду щодо наявності підстав для присудження аліментів у твердій грошовій сумі, апеляційний суд вважає неправомірними з тих підстав, що вони порушують права позивача на належний судовий захист.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2018 року в частині визначення виду та розміру аліментів, і стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу) та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання доньки.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 «Про розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Доводи позивача та висновки місцевого суду щодо початку часу визначення нового розміру аліментів з моменту подання позову до суду є необґрунтованими.

Таким чином, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 920 гривень 86 копійок.

В іншій частині позовних вимог рішення суду залишити без змін.

Враховуючи висновок суду про скасування судового рішення судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги позивача в сумі 1056 гривень мають бути покладені на відповідача ОСОБА_3.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 жовтня 2018 року в частині визначення виду та розміру аліментів та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання доньки - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Херсон, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2.

Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 920 гривень 86 копійок.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір за розгляд справи за скаргою позивача в суді апеляційної інстанції в сумі 1056 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: О.В. Прядкіна Л.М. Хіль