Справа № 2-2394/1999
Провадження № 2-зз/263/8/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря судового засідання Лапоног Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про скасування арешту,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про скасування арешту. На обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 11 лютого 1992 року належить квартира АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області. Під час підготовки документів для продажу квартири ОСОБА_1 стало відомо, що на квартиру накладений арешт на підставі повідомлення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 24 липня 2000 року б/н. Зазначила, що підстави для накладення такого їй не відомі, тому керуючись ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 158 ЦПК України, заявник, просить суд скасувати арешт, який накладений на підставі повідомлення нарсуду Жовтневого району міста Маріуполя 24 липня 2000 року б/н на квартиру АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області; скасувати реєстраційний запис про обтяження № 2242673, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 01 серпня 2005 року про арешт на квартиру АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області, власником якої є ОСОБА_1, який накладений на підставі повідомлення нарсуду Жовтневого району міста Маріуполя 24 липня 2000 року б/н.

Сторони були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явились.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із тим, що розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11 лютого 1992 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3-677.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 1999 року позовні вимоги ТОВ «МК «Азовсталь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартплаті задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 631,81 грн.

З відповіді від 23 січня 2019 року № 282/02-17 Першої маріупольської державної нотаріальної контори вбачається, що за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що є його архівною складовою, дійсно існує запис № 2242673 про обтяження на квартиру АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області, власником якої значиться ОСОБА_1 Підставою для внесення відомостей про обтяження стало повідомлення нарсуду Жовтневого району міста Маріуполя 24 липня 2000 року б/н. Дата реєстрації обтяження 01 серпня 2005 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 62-4 ЦПК України (в редакції 1963 року), про вжиття запобіжних заходів суд постановляє ухвалу, в якій зазначає обрані запобіжні заходи, підстави їх обрання, порядок і спосіб їх виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копії ухвали надсилаються заявнику та особі, щодо якої мають бути вжиті запобіжні заходи, негайно після її постановлення.

Згідно з довідкою від 29 січня 2019 року цивільна справа за позовом ТОВ «МК «Азовсталь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по квартплаті знищена (за строком зберігання), відповідно до «Переліку судових справ та документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання». В матеріалах справи зберігається оригінал рішення по справі № 2-2394/1999 року, інші ухвали та рішення в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України (в редакції 04.11.2018 року), суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надано суду доказів на підставі чого накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області, а заява та додані до неї документі містять лише посилання на повідомлення нарсуду Жовтневого району міста Маріуполя 24 липня 2000 року б/н, яке не ґрунтується на вимогах ч. 5 ст. 62-4 ЦПК України (в редакції 1963 року).

Також, заявником не зазначено та доказами не підтверджено чи перебуває рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 1999 року на виконанні у виконавчій службі.

Таким чином, жодним письмовим доказом не підтверджено та судом не встановлено, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 (Артема) у місті Маріуполі Донецької області був вчинений саме в рамках цивільної справи 2-2394/1999, тому слід дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Повний текст ухвали складено 19.02.2019 року.

Суддя: О.А. Шевченко