ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5240/19 Справа № 182/1644/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

19 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року була залишена без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків - десять днів з дня отримання ухвали суду (том 2 а.с.31).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали суду від 10 квітня 2019 року було направлено судом за адресою апелянта ОСОБА_1 , визначену нею для листування в апеляційній скарзі (том 2 а.с. 18,32).

Конверт з рекомендованим поштовим відправленням, яким було відправлено на адресу ОСОБА_1 ухвалу суду від 10.04.2019 року, повернувся на адресу суду 08.05.2019 року без вручення адресату із відміткою «закінчення терміну зберігання» (том 2 а.с.35,36).

08 травня 2019 року судом вдруге направлена копія ухвали від 10 квітня 2019 року за адресою апелянта ОСОБА_1 , визначену нею для листування в апеляційній скарзі (том 2 а.с.18,37).

Судове рекомендоване поштове повідомлення та копію ухвали суду від 10 квітня 2019 року на адресу, зазначену в апеляційній скарзі для направлення поштової кореспонденції, було отримано апелянтом ОСОБА_1 22 травня 2019 року, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (том 2 а.с.38), однак, у встановлений десятиденний строк, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки скарги не усунено.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду 21 березня 2019 року (том 2 а.с.18) із апеляційною скаргою на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року, протягом тривалого часу не виявила належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у неї зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року необхідно вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: