Постанова

Іменем України

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 382/2101/16-ц

провадження № 61-34213св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року в складі судді Литвин Л. І. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Журби С. О., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_8, він та його брат ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги на майно, що лишилося після смерті батька.

У передбачений статтею 1270 ЦК України строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважав, що пропустив строк із поважних причин у зв'язку з своєю юридичною необізнаністю. Просив визначити додатковий строк для прийняття ним спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем встановленого статтею 1270 ЦК України строку прийняття спадщини.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2017 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд констатував, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року скасовано рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2011 року, разом з тим його як спадкоємця першої черги не було залучено до участі в розгляді справи, чим порушено його права та позбавлено права на спадкове майно. Представник відповідача позов визнав, проте суд першої інстанції цю обставину не врахував.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є синами ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. У встановлений законом строк ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги спадщину не прийняв.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року скасовано рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Черняхівської сільської ради Яготинського району про визнання права власності на спадкове майно, ухвалено нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як відомо з матеріалів справи і не заперечують сторони, позивач не подав у шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8 відповідно до статей 1268, 1269 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як на підставу пропущення строку для прийняття спадщини позивач посилався виключно на юридичну необізнаність щодо порядку оформлення спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, положення частини третьої статті 1272 ЦК України не застосовуються.

Вище вказаний висновок про застосування норми права викладений у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки не може бути визнана поважною причиною пропущення строку юридична необізнаність спадкоємця.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач визнавав позов не спростовують висновків суду про відсутність підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України 2004 року у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Посилання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Київської області від 07 липня 2016 року, яким задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_6, не спростовують висновків судів щодо відсутності поважних причин для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Інші доводи касаційної скарги на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 21 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик