ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/2491/17

провадження № 22-ц/4809/354/19

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя доповідач),

судді - Карпенко О.Л.; Мурашко С.І.

за участю секретаря: Сорокіної Н.В.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідач: Комунальне підприємство «Житлогосп», представник - Чернов Олександр Сергійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлогосп» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2018 року у складі судді: Коліуш Г.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлогосп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства «Житлогосп» та просила з урахуванням уточнень:

- стягнути з КП «Житлогосп» на її користь 13 382,76 грн. - майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири; 13 382,76 грн. - у відшкодування моральної школи; 1 100,00 грн. - витрат понесених за проведення експертного дослідження та 2 500,00 грн. - витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

В обґрунтування вимог зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1.

7 жовтня 2011 року між нею та КП «Житлогосп» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку, а споживачем - здійснення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором. В структуру тарифу по КП «Житлогосп» входить поточний ремонт покрівлі будинку.

Згідно п. 15.1 договору, виконавець несе відповідальність за: неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю, шляхом відшкодування збитків.

20 лютого 2017 року її квартиру затоплено. Затоплення відбулось з вини КП «Житлогосп», так як покрівля будинку знаходилась в неналежному стані, танув сніг і талі води затопили квартиру.

В період з 21 лютого 2017 рок по квітень 2017 року вона зверталась до відповідача із заявами щодо створення комісії для встановлення причини завдання шкоди, а також усунення протікання і відшкодування збитків. Ремонт покрівлі над її квартирою проведено лише 12-13 квітня 2017 року.

Згідно акту від 1 березня 2017 року, складеного за участі сусідів за наслідками обстеження залиття, виходить, що талі води з даху протекли на кухню, в коридор, прихожу, ванну кімнату та залу. Пошкодження стелі становить приблизно 54 м? , пошкодження шпалер 80 м?, на місці неодноразових протікань стіни покриті цвіллю.

19 травня 2017 року ТОВ «Науково-виробниче підприємство Укрспецбудекспертиза» провело експертне дослідження щодо вартості необхідних ремонтно-будівельних робіт в приміщенні квартири АДРЕСА_1. За яким розмір завданої позивачу майнової шкоди складає 13 382,76 грн.

Приміщення потребує термінового поточного ремонту, мешкати в ньому неможливо.

Затоплення призвело і до моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу неможливості користуватися майном, у порушенні звичного способу життя, необхідності докладати додаткові зусилля для його нормалізації, погіршенні стану здоров'я (біль, слабкість, посилене серцебиття, перенапруження, дратівливість, порушення сну), що підтверджується витягом з амбулаторної картки та копіями лікарняних. Спірні правовідносини вплинули на стосунки в родині. На роботі вона стала гірше працювати. В квартирі, яка є єдиним житлом родини, постійно відчувається сирість, волога та запах плісені.

Розмір моральної шкоди оцінює у 13 382,76 грн., який на її думку, з урахуванням характеру та тривалості моральних страждань, являється достатньою компенсацією.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житлогосп» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11 152, 30 грн., у відшкодування моральної шкоди - 13 382, 76 грн. та судові витрати: витрати на проведення експертного дослідження - 1 100,00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи - 2 500,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що затоплення квартири позивача відбулося з вини КП «Житлогосп», внаслідок невиконання ним обов'язку як балансоутримувача та виконавця послуг щодо утримання в належному технічному стані будівлі, здійснення технічного обслуговування та ремонту покриття житлового будинку. Розмір майнової шкоди визначений висновком експертного будівельно-технічного дослідження та, без урахувань ПДВ, складає 11 152,30 грн. Також позивачу завдано моральної шкоди, оскільки вона більше року не може користуватися належним їй житлом та повинна докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя і побуту.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

КП «Житлогосп» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Судом надано неправильну оцінку доказам встановлення вини відповідача. Не взято до уваги, що причиною залиття квартири позивача є несанкціоноване проведення кабелів працівниками кабельних мереж телебачення та Інтернету, що підтверджується актами складеними Управлінням ЖКГ архітектури та містобудування, ПП «Гарант-Житло 1». Залиття сталось 20 лютого 2017 року, тобто, враховуючи масштабне разове залиття, сезонні опади, а також відсутність скарг щодо протікання в осінній період, знос рулонної покрівлі не міг відбутися за незначний проміжок часу. Оскільки висновком експертизи чітко не вказано причини залиття квартири: знос рулонної покрівлі? чи механічне пошкодження? (тобто він є неповним та неясним), в суді першої інстанції заявлено клопотання про призначення у справі додаткової експертизи. В задоволенні якого безпідставно відмовлено. При визначені розміру моральної шкоди невірно встановлено обставини справи. Позивачем не надано доказів в підтвердження неможливості проживати в квартирі.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 подано відзив. В якому вона вказала, що починаючи з 2010 року її квартиру постійно затоплює. Тому неодноразово зверталася із заявами до КП Житлогосп». Даний факт підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 Після затоплення виїхала з квартири, оскільки в ній наразі неможливо проживати, по всіх стінах та стелі пліснява і грибок. Судом правильно визначено розмір моральної шкоди, яка полягає у її душевних і моральних стражданнях. Нею суду надані відповідні документальні підтвердження.

Апеляційне провадження відкрито 22 грудня 2018 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.248;250). Подала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.240).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Чернова О.С., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Судом встановлено такі обставини:

ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, є власником квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.13).

7 жовтня 2011 року між Комунальним підприємством «Житлогосп» (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового будинку АДРЕСА_1, а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом, у строк та на умовах, передбачених договором. Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг (т. 1 а.с.27-30).

20 лютого 2017 року відбулося затоплення квартири позивача. Згідно акту від 1 березня 2017 року, складеного за участі сусідів за наслідками обстеження залиття, виходить, що талі води з даху протекли на кухню, в коридор, прихожу, ванну кімнату та залу. Пошкодження стелі становить приблизно 54 м? , пошкодження шпалер - 80 м?, на місці неодноразових протікань стіни покриті цвіллю.

Позивач неодноразово (21 лютого 2017 року, 1 березня 2017 року та 12 квітня 2017 року) зверталася із письмовими заявами до КП «Житлогосп». В яких просила створити комісію та направити її за адресою: АДРЕСА_1, усунути причини протікання покрівлі та відшкодувати завдані їй збитки (т. 1 а.с.18;21;23).

На звернення відповідач повідомив, що підприємство проводить обстеження об'єктів виключно з питань, які стосуються обслуговування та поточних ремонтних робіт багатоквартирних житлових будинків. З приводу проведення обстеження пошкодження майна та визначення розміру завданих збитків, рекомендовано звернутися до судово-експертних установ, які мають дозвіл на проведення такої оцінки (т. 1 а.с.19;22).

Ремонт рулонної покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1, на замовлення КП «Житлогосп» проведений підрядником ПП «Грант-Житло 1» в квітні 2017 року (т. 1 а.с.24).

Розмір майнової шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1, згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження № 121 від 19.05.2017 р. з врахуванням ПДВ складає 13 382,76 грн., (т. 1 а.с.34-43).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до п. п. 3, 4, 15 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Виконавець зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; балансоутримувач зобов'язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі; управитель зобов'язаний забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів (п. п. 2, 7, 10 , ч. 2 ст. 21, п. 8 ч. 2 ст. 25 Закону).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Тобто, тягар доказування згідно з перерахованими нормами права розподіляється таким чином: позивач доводить наявність шкоди та її розмір, а відповідач відсутність його вини у заподіянні шкоди.

В порядку ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Комунальне підприємство «Житлогосп», як балансоутримувач та виконавець послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій несе відповідальність за заподіяну шкоду внаслідок залиття квартири позивача.

Умовами укладеного між КП «Житлогосп» та ОСОБА_1 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації (п.13.3 договору). До переліку послуг входить зокрема, поточний ремонт покрівлі будинку. Відповідно до п. 15.1 виконавець несе відповідальність згідно із законом за: неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та (або) приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров'ю, шляхом відшкодування збитків. За договором з правом споживача на відшкодування збитків кореспондується обов'язок виконавця послуг відшкодовувати споживачеві збитки, завданні його майну та (або) приміщенню.

20 лютого 2017 року сталося залиття квартири, внаслідок чого заподіяна шкода її власнику.

За актом від 1 березня 2017 року, складеного за участі сусідів позивача за наслідками обстеження залиття, виходить, що талі води з даху протекли на кухню, в коридор, прихожу, ванну кімнату та залу. Пошкодження стелі становить приблизно 54 м? , пошкодження шпалер - 80 м?, на місці неодноразових протікань стіни покриті цвіллю.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3, яка є сусідкою ОСОБА_1, повідомила, що 20.02.2017 р. її запросили прийняти участь у складанні акта про залиття квартири, вона особиста бачила як зі стелі та стін текла вода, в квартирі все запліснявіло. На початку весни позивач виїхала з квартири та досі там не проживає, оскільки без ремонту, через вологість, плісняву та грибок, в ній неможливо мешкати. Раніше цю квартиру також затоплювало.

З метою повного і всебічного з'ясування обставин справи та об'єктивного дослідження доказів, на які посилаються сторони, 31 січня 2018 року судом першої інстанції, за клопотанням сторони позивача, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Висновком експерта № 150 від 23 травня 2018 року встановлено, що причина залиття квартири АДРЕСА_1, яке сталося 20 лютого 2017 року - це проникнення рідини крізь огороджувальні конструкції житлового будинку: перекриття, покриття (дах) та покрівлю, по причині знаходження покриття житлового будинку в непридатному до нормальної експлуатації або аварійному технічному стані (т. 1 а.с.112-131).

Судова експертиза, з урахуванням специфіки предмета огляду та необхідності при її вирішенні наявності спеціальних знань, проводилась на підставі документів (доказів), зібраних і вивчених судом, а також шляхом обстеження експертом в натурі, приміщень квартири АДРЕСА_1, частини горищного поверху житлового будинку, частини даху житлового будинку. З наступними етапами: візуальне ознайомлення з об'єктом, визначення доступних візуальному огляду видів використовуваних конструкцій, виробів та матеріалів, їх взаємного розташування, наявності дефектів. В розділі III висновку зазначено, що експертом, після візуального і технічного огляду, розглядались гіпотези можливих причин залиття.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання про призначення у справі додаткової судово-будівельної експертизи, так як не встановлена її необхідність та доцільність. Всупереч наведеним нормам процесуального законодавства відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування наявного в матеріалах справи експертного висновку.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, позивачем доведено, що причиною залиття квартири є винні дії відповідача, який як балансоутримувач будинку та виконавець послуг, зобов'язаний за своїми повноваженнями утримувати зазначений будинок, в тому числі покрівлю даху, в належному справному стані, шляхом проведення своєчасного поточного ремонту.

Суд не приймає до уваги, як доказ відсутності вини відповідача, акт обстеження технічного стану покрівлі першого під'їзду житлового будинку, складеного 27.02.2017 р., яким встановлено, що над першим під'їздом будинку виявлено механічне пошкодження рулонного покриття в місцях примикання до парапетних огороджень, в зв'язку з розміщенням кабельних мереж телебачення та Інтернету (т. 1 а.с.195). Вказані обставини спростовуються висновком судової будівельно-технічної експертизи, в якому зазначено, що причиною протікання є наявність дефектів покрівлі житлового будинку над квартирою № 35, а саме, непридатний до нормальної експлуатації стан примикань покрівельного килиму до парапету та відсутність його захисного фартуху.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини, відсутність такої вини повинен доводити сам завдавач шкоди. Належних доказів, в спростування наведених позивачем доводів відповідачем не надано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що винними діями КП «Житлогосп», які полягали у несвоєчасному проведенню поточного ремонту даху будинку над квартирою ОСОБА_1, останній завдано майнової шкоди. Залиття мало місце і до спірних подій, що підтверджується також показами свідка ОСОБА_3

За висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 121 від 19.05.2017 р., розмір майнової шкоди, спричиненої залиттям квартири АДРЕСА_1, станом на 07.05.2017р., складає 11 152,30 грн., без врахування ПДВ; 13 382,76 грн., з врахуванням ПДВ (т. 1 а.с.34-43).

Оскільки ремонт квартири позивача не проведений юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, які є платниками ПДВ, то з відповідача підлягає стягненню майнова шкода без урахування податку на додану вартість, в розмірі 11 152, 30 грн.

Розмір майнової шкоди відповідачем не спростовується. Оскаржуючи судове рішення КП «Житлогосп» взагалі не погоджується її відшкодовувати.

Також суд першої інстанції, на підставі повно і всебічно досліджених доказів, з дотриманням норм процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок залиття ОСОБА_1 завдано моральної шкоди. Оскільки, протягом тривалого часу вона позбавлена можливості використовувати свою власність за призначенням, перенесла у зв'язку з цим душевні страждання, викликані дискомфортом, а також у неї погіршився стан здоров'я. В підтвердження заявленої вимоги позивачем надано медичну картку амбулаторного хворого та копію листка непрацездатності, що містять інформацію про перебування в стані хвороби з 20.03.2017 р. по 31.03.2017 р. через постійну головну біль, посилене серцебиття і слабкість, тобто в період виникнення спірних правовідносин (т. 1 а.с.47-51).

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, в тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір компенсації моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тощо. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень викладених в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

ОСОБА_1 не надано належних доказів в підтвердження заявленого нею розміру моральної шкоди в сумі 13 382,76 грн. Тому, колегія суддів, керуючись вимогами законності, справедливості, з урахуванням обставин справи та наданих доказів вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди з КП «Житлогосп» підлягає стягненню 5 000,00 грн., які в даному випадку являються достатньою компенсацією моральних страждань сторони.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються як в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цих межах.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Ця норма підлягає застосуванню в частині вирішення судом першої інстанції вимоги щодо розміру моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлогосп» - задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2018 року в частині визначення стягнення відшкодування моральної шкоди - змінити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлогосп» (місцезнаходження Кіровоградська область м. Олександрія вул. Григорія Усика 29, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) у відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: