Справа №336/4324/18
Провадження №2/336/279/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 січня 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Жупанової І.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Падалка А.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 336/4324/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

без участі сторін і їх представників, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 01.08.2018 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, просить визнати за нею право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

За змістом позовної заяви ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3, якому на праві спільної часткової власності належала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 01.08.2000 та 1/4 частина квартири у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_4. 12.09.2016 ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого призначив ОСОБА_1 своєю спадкоємницею. Позивачка у встановлений законом термін звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого. Відповідач ОСОБА_2 є найближчою родичкою померлого та спадкоємицею за законом на спадкове майно ОСОБА_3 07.06.2018 позивачка звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Кияниця Н.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але постановою від 07.06.2018 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії внаслідок відсутності оригіналів документів про право власності, що стало підставою для звернення до суду.

Позивачка з підстав, передбачених ч.1 ст. 15, ст.ст. 392, 1217, 1219, 1220, 1222, ч.5 ст. 1268, 1270 ЦК України, просить задовольнити позовну заяву.

Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було.

Ухвалою суду від 12.09.2018 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.10.2018 продовжено строк проведення та відкладено підготовче засідання. Крім того, витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, а від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.В. - копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_9.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкладено підготовче засідання у цивільній справі. Постановлено витребувати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, із Запорізького обласного державного нотаріального архіву.

Ухвалою суду від 11.12.2018 закрито підготовче провадження у справі, постановлено розглядати справу по суті та призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом вчинено не було, відповідні клопотання не заявлено.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, згідно з заявою від 28.01.2019 її представник адвокат Трачук Н.І. просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі за її відсутності на підставі наявних доказів, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надіслання судової повістки за останньою відомою адресою реєстрації засобами поштового зв'язку.

Згідно з заявою від 07.12.2018, ОСОБА_2 з позовними вимогами згодна, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу на відсутність сторони відповідача на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.

Втім, вказана заява не відповідає вимогам ч.3 ст. 178 ЦПК України щодо змісту відзиву та не свідчить про визнання позову відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України. Крім того, у реквізитах заяви зазначено помилкові дані про ОСОБА_2, а саме прізвище, адреса та реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Так, відповідачка не скористалась своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 174 ЦПК України, на подання відзиву, поважних причин його ненадання не повідомила, й відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами

Ухвалою суду від 28.01.2019 постановлено розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Предметом позову є захист спадкових прав позивачки, як спадкоємиці після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8, шляхом визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Підставою звернення до суду стала відмова у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова винесена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В. 07.06.2018.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого повторно Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 05.07.2017.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1).

За даними відділу реєстрації фізичних осіб по Шевченківському району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.02.2018, за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_3 в період з 23.05.1988 по 12.02.2018 (помер ІНФОРМАЦІЯ_8), разом з ним на день смерті була зареєстрована ОСОБА_4 з 23.05.1988, інформація щодо інших зареєстрованих осіб відсутня.

Вказане нерухоме майно, загальною площею 52,2 кв.м., згідно зі свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_3, виданим заступником начальника управління Придніпровської залізниці м. Дніпропетровська 01.08.2000, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, який є її сином. Право спільної сумісної власності на квартиру зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4, ОСОБА_3 на підставі вказаного свідоцтва, запис у реєстровій книзі за №294р №40728 від 03.10.2000 (а.с.9). На підтвердження в матеріалах справи також міститься копія технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 (за новою поштовою адресою).

Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради №3790р від 13.12.2006 залізничному житловому будинку АДРЕСА_1 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Співвласниця квартири ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 07.11.2011.

Спадкоємцями першої черги після її смерті є діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що видно з копії спадкової справи №17/2012, заведеної 24.04.2012 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною О.В. Свідоцтва про право на спадщину відповідно до матеріалів спадкової справи не видано.

Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 15.08.2003 по теперішній час зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_8, що видно з відповіді від 17.08.2018 Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суду (а.с.22) та копії паспорту відповідачки, що також наявна у вказаній вище спадковій справі. 24.04.2012 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної О.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Судом встановлено також, що 12.09.2016 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено заповіт, копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, за змістом якого спадкоємцем всього його майна, яке на день смерті виявиться належним заповідачу, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, призначено позивачку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С., зареєстровано в реєстрі за №1664 12.09.2016 (а.с.11).

ОСОБА_1 згідно з матеріалами спадкової справи № 8/2017, заведеної 20.07.2017 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бондар Ю.В. 20.07.2017 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за заповітом.

Відповідач ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Н.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2018 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.06.2018 про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3, спадкоємниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно. Підстава відмови - відсутність документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1), а саме свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3, виданого Управлінням Придніпровської залізниці 01.08.2000, за відсутності можливості отримати його дублікат (спадкова справа №8/2017 від 20.07.2017) (а.с.13).

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, судом не встановлено.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину за змістом ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Як передбачено ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч.2 ст. 372 ЦК України).

Так, судом встановлено, що на час смерті (день відкриття спадщини) ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 - ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований разом із матір'ю у квартирі АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1), протягом строку, встановленого ч.1 ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини. Тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Його частка у спадковому майні після смерті матері становить 1/4 частину вказаного нерухомого майна, за змістом ст. 1261 ЦК України, як спадкоємця першої черги за законом, як і частка сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_2

Таким чином, виникнення у ОСОБА_3 права на спадщину після смерті ОСОБА_4, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після його смерті, навіть за умови, що він не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації.

На прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 розповсюджуються норми ст. 1223 ЦК України, відповідно до яких право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так, враховуючи наявність та зміст заповіту на користь позивачки ОСОБА_1, яка подала у встановлений строк відповідно до правил ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини, саме вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3, успадковуючи його частку у майні, належному йому відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 01.08.2000 (1/2 частину квартири) та частку у майні, яка належить йому в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (1/4 частина).

Такий висновок суду узгоджується з нормою ст. 1226 ЦК України, згідно з якою частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

В даному випадку, за наявності спадкоємця за заповітом, відповідач ОСОБА_2 права на спадкування після смерті ОСОБА_3 не одержала. Відповідно, вона до спадкування не закликається.

Оцінивши надані позивачкою докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, обраний позивачкою спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту її оспорюваного спадкового права. Тому суд ухвалює рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Слід зауважити, що ст. 392 ЦК України, на яку посилалась позивачка як на одну з підстав для задоволення позову, до правовідносин, що виникли між сторонами, не застосовується, оскільки існує спеціальна норма для захисту порушених прав у справах про спадкування.

Розподіл судового збору між сторонами здійснюється у відповідності до вимог процесуального законодавства та не залежить від того, чи заявлені відповідні вимоги про його стягнення позивачкою.

Тому, за змістом ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивачки, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 099,02 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12-13, 76-82, 89, 141, 178, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_7, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_8, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі сплаченого судового збору 1 099 грн. 02 коп. (одна тисяча дев'яносто дев'ять гривень 02 копійки).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (із врахуванням п.15.5 Перехідних положень).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Повний текст заочного рішення суду складено 01.02.2019.

Суддя І.Б. Жупанова