РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/7023/18

Провадження № 2/643/696/19

28.01.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шабатько Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив користування квартирою №31 у буд.47Д по вул.Героїв Праці у м.Харкові та зняти з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15.03.2011 року перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 вона купила вказану квартиру, в якій прописався відповідач та їх спільна дитина. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.04.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем шлюб розірвано. З 2012 року позивач самостійно сплачує комунальні витрати та з кінця 2012 року ОСОБА_2 мешкає окремо.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав, крім вимоги про стягнення з нього судового збору.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.03.2011 року ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1. Дані обставини також підтверджуються Інформаційною довідкою з державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з копії паспорта відповідача ОСОБА_2, останній зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 08.04.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

ОСОБА_3 про не проживання особи, ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою та речі його у квартирі відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 1 ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб.

На підставі ст. 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею не має, у спірній квартирі фактично не проживає протягом більш ніж одного року. Наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Крім того, відповідач не заперечує проти задоволення позивних вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №31 у буд.47Д по вул.Героїв Праці у м.Харкові.

ОСОБА_3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обстави, вимога щодо зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою зняття особи з реєстраційного обліку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні позивача до суду з вказаним позовом, останньою понесені судові витрати у розмірі 704,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування квартирою №31 у буд.47Д по вул.Героїв Праці у м.Харков.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Мельникова