ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2019 року
м. Харків

справа № 636/2211/19
провадження № 22-ц/818/4394/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2019 року, постановлене під головуванням судді Ковригіна О.С., в залі суду в місті Чугуїв Харківської області, -
в с т а н о в и в:
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,86 кв.м. та жилою площею 31,46 кв.м.
В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова Міністерства оборони України просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями чітко визначений порядок забезпечення жилим приміщенням військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше. Однією з обов`язкових підстав для розгляду питання щодо виключення квартири з числа службової та забезпечення ним для постійного проживання є настання черги військовослужбовця для отримання житла. ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні у загальній черзі з 27.02.2006 року за №249 та першочерговій з 25.03.2016 року за №137, а отже черга позивача на отримання житла ще не настала. Сам факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. А подання клопотання про виключення житла з числа службового не є обов`язком Квартирно-експлуатаційного відділу, а є правом, яке установа може реалізувати якщо відпала потреба в його використанні як службового. Крім того, пунктом 3 Постанови Виконавчого комітету Харківської обласної Ради народних депутатів і президіума обласної ради професійних союзів від 11.01.1985 року №5 встановлено середній рівень забезпеченості громадян для зарахування на квартирний облік. Спірна квартира не відповідає нормам забезпечення (мінімальному розміру надання житлової площі громадянам), що в свою чергу унеможливлює зняття сім`ї позивача з квартирного обліку. Питання надання клопотання про виключення житла з числа службового має вирішуватися Квартирно-експлуатаційним відділом тільки після отримання позивачем житлової площі, розмір якої відповідає вимогам чинного законодавства.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем дотримано всі умови процедури виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службового, що визначені Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Чинним законодавством не встановлено підстав для відмови Квартирно-експлуатаційного відділу у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 , яка має статус службового житла (а.с.7).
Разом з позивачем у вказаній квартирі зареєстровані та мешкають члени сім`ї позивача: ОСОБА_2 - колишня дружина, діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Квартира надана позивачу та членам його родини на підставі службового ордеру на жиле приміщення № 015270, виданого 06.08.2009 року виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області на підставі рішення виконавчого комітету № 369 від 18.06.2009 року (а.с.8).
Квартира АДРЕСА_1 належить до службового житла. Загальна площа квартири складає 65,86 кв.м., житлова площа квартири - 31,46 кв.м.
ОСОБА_1 проходить службу у Збройних силах України, має військове звання: майор та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій) (а.с.4).
Позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області (а.с.4 зворотній бік).
З 27 лютого 2006 року ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у загальній черзі в Чугуївському гарнізоні №242.
З 25 березня 2016 року позивача включено до списку на першочергове отримання житла, як учасника бойових дій, згідно протоколу № 4 від 25.03.2016 року засідання житлово- комунальної комісії в/ч пп НОМЕР_1 . Номер в черзі 136 (а.с.48).
03 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України з рапортом про виключення квартири АДРЕСА_1 , із службового житла, однак отримав відмову (а.с.17).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що відмова відповідача у задоволенні його клопотання про подання до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 65,86 кв.м. та жилою площею 31,46 кв.м., - є протиправною, оскільки він, як особа, яка проходить службу у Збройних силах України, має військове звання: майор, календарну вислугу - більше 20 років та статус учасника АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), - має право на виключення вищевказаної квартири з числа службового житла. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла зазначеної двокімнатної квартири.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Основні підстави забезпечення житлом військовослужбовців та членів їх сімей закріплені в Законі України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Тобто після надання житла для постійного користування у військовослужбовців втрачається можливість вдруге отримати постійне житло, тобто він знімається з квартирного обліку.
Натомість забезпечення постійним житлом військовослужбовців має відбуватися відповідно із встановленими санітарними та технічними вимогами, згідно Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України 31.07.2018 № 380, а саме: бути не менше рівня середньої забезпеченості громадян житловою площею.
Відповідно до пункту 10 розділу VII Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України 31.07.2018 № 380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Згідно п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні затвердженого постановою Ради Міністрів України від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.
Згідно із частиною другою пункту 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року, виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України 31.07.2018 № 380, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.
Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.
Пунктом 2 розділу 7 вказаної Інструкції визначено, що житлові приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, мають відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня забезпеченості громадян житловою площею.
Відповідно до постанови виконавчого комітету Харківської обласної Ради народних депутатів та президії обласної Ради профспілок від 11.01.1985 року, яка є чинною, рівень середньої забезпеченості житловою площею, який враховується при наданні житлових приміщень у м. Харкові та області, становить 8,3 кв.м.
Матеріали справи свідчать про те, що службова квартира АДРЕСА_1 , яку займає позивач зі своєю родиною, є двокімнатною, житлова площа квартири складає 31,46 кв.м. Тому на кожного із чотирьох проживаючих в ній осіб припадає 7,865 кв.м. житлової площі. Таким чином житлова площа вказаної службової квартири є меншою за встановлений рівень середньої забезпеченості житловою площею.
Тому надання позивачеві цієї квартири у разі її виключення із числа службового не буде відповідати нормам забезпеченості житлової плащі та не може мати наслідком зняття його з черги. При цьому надання постійного житла військовослужбовцям вдруге суперечить вимогам закону.
Колегія суддів зазначає, що питання про надання клопотання про виключення житла з числа службового не може вирішуватися окремо від мети такого виключення - подальшого забезпечення сім`ї військовослужбовця житлом для постійного проживання за рахунок цієї квартири після її виключення з числа службового житла.
Навіть в разі виключення спірної квартири з числа службової, її не може бути надано позивачеві як постійне житло, оскільки вона не відповідає нормам середньої забезпеченості житловою площею у даній місцевості.
Тому підстав для надання такого клопотання колегія суддів не вбачає.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи не містять доказів того, що відпала необхідність у використанні спірної квартири як службової. Проте з відповіді квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України від 03.06.2019 року убачається, що згідно листів та розпоряджень вищого командування з метою збереження службового житлового фонду Міністерства оборони України, прийнято рішення призупинити виключення квартир з числа службових (а.с.17).
Сам факт наявності у позивача вислуги років більше 20 та знаходження його на квартирному обліку, - не є підставою для забезпечення його постійним житлом за рахунок виключення квартири, яку він займає з числа службових, за відсутності умов для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку у зв`язку з наданням такої квартири для постійного проживання.
Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. Проте помилково дійшов висновку про задоволення позову.
Колегія суддів вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
З урахуванням вказаного наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 24 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 04.09.2019 року.