Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О.І.,

за участі секретаря - Сокур О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на наступні обставини.

16 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконкомі Теризинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 9.

Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач проживає окремо та фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодної матеріальної допомоги на утримання їхніх дітей не надає.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач є працездатним, отримує нерегулярний і мінливий дохід (однак досить високий), який повністю витрачає на свої потреби, чим погіршує матеріальний стан своїх дітей, а тому встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним.

Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружин, батьків у нього немає.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття та на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-6 ).

Ухвалою судді від 11 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19).

В судове засіданні позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву, отримана судом 07.12.2018 року за вх. № 40297, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, отримана судом 10.12.2018 року за вх. № 40466, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей, підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, який зареєстрували у виконкомі Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 9, про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про одруження (а.с. 11).

Встановлено, що від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 17 червня 2006 року, актовий запис № 1414, де батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 12) та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області 18 грудня 2014 року, актовий запис № 2127, де батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні досліджена заява відповідача ОСОБА_2, отримана судом 10.12.2018 року за вх. № 40466, в якій останній просив справу за позовом ОСОБА_1 розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі та не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 3000 гривень на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнають учасника справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставини або добровільності їх визнання.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тому, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дітей та матері, матеріальне становище платника аліментів, а також ту обставину, що позовні вимоги визнані відповідачем, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 179, ст. ст. 180-184, ч.1 ст. 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 82, 206, 133, 141, 211, 247, 265, 273, 353, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства», ст. 51 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Конвенцією ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Законом України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, підлягають задоволенню повністю.

Стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 судовий збір на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_2);

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1; адреса реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_1).

Повне судове рішення складено 14 лютого 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов