Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 183/1345/14-ц

провадження № 61-47315вно18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

треті особи: приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П., Червинської М. Є., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання «Созидатель», про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищезазначеними позовами.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2. Поділено спільне сумісне майно подружжя, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по Ѕ частині автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1, двигун № НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, за кожним. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 210 469 грн 45 коп. вартості Ѕ частки від грошових коштів, що знаходились у публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на депозитному рахунку № НОМЕР_6 та технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_7 на загальну суму 420 938 грн 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4 827 434 грн 48 коп. вартості Ѕ частки грошових коштів, що знаходились у публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» на банківських рахунках № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, відкритих за договорами про строковий банківський вклад від 12 березня 2012 року № 305/2319/12, від 30 травня 2013 року № 305/3212/13 на загальну суму 354 869,70 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 878 141 грн 95 коп. вартості Ѕ частки автомобіля марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_4. У задоволенні решти позову ОСОБА_3 відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Представник ОСОБА_4 оскаржив вищезазначені судові рішення у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2018 року ОСОБА_4 поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її з суду першої інстанції, а також вирішено питання про зупинення виконання рішення місцевого суду до закінчення касаційного розгляду.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, задоволено частково. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року в частині вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У листопаді 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, у якій вона просить скасувати її та закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року.

Посилається на те, що касаційне провадження відкрито з порушенням норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 не є адвокатом.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Частинами першою і другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частинами першою та другою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами першим і третім частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Таким чином, перегляду у порядку статті 423 ЦПК України підлягають постанови касаційного суду, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Постанови суду касаційної інстанції, якими скасовано рішення і направлено справу на новий розгляд, не є судовими рішеннями, якими закінчено розгляд справи, тому вони не можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

З огляду на наведене постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року про часткове скасування рішення та ухвали судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції не може бути предметом перегляду на підставі статті 423 ЦПК України.

Тому заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 25 квітня 2018 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. І. Крат В. П. Курило