Справа № 326/27/19
Провадження № 2/326/96/2019
УХВАЛА

19 лютого 2019 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство «Кузьмич», про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 товариство «ОСОБА_1 Аваль» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство «Кузьмич», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.11.2017 між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обовязками є АТ «ОСОБА_1 Аваль», та ПСП «Кузьмич» (далі по тексту «Відповідач», «Боржник», «Позичальник») було укладено кредитний договір № 011/10892/378610, за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1 148 000,00 грн., а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 18 % річних, комісію згідно з умовами договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором. Згідно з п.3.2. кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит після виконання позичальником обовязкових умов, зазначених в п.3.1. кредитного договору, на підставі письмових заяв позичальника про надання кредиту (траншу), шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритого в АТ «ОСОБА_1 Аваль», для подальшого використання його за цільовим призначенням. Банк виконав свої зобовязання, надав позичальнику кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.

Згідно з кредитним договором сторони встановили здійснювати нарахування процентів не рідше одного разу на місяць, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (п.2.2). Позичальник зобовязався виконати зобовязання за договором, в т. ч. погасити кредит, проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі в порядку, визначеному договором (п.5.1); здійснювати погашення кредиту згідно з Графіком зменшення ліміту відновлювальної кредитної лінії, що підписується сторонами в момент укладення договору. Проценти за користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати не пізніше останнього банківського дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту (п.5.2., п.5.3).

Отже, з укладенням кредитного договору у позичальника виник обовязок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах, чітко встановлених п.5.1, п.5.2, п.5.3 кредитного договору, проте не виконав взяті на себе договірні зобовязання.

Станом на 11.12.2018 виникла заборгованість в сумі 1 237 972 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості: поточної за кредитом - 1 130 320 грн. 62 коп.; поточної за відсотками - 41 806 грн. 38 коп.; по пені - 65 845 грн. 81 коп., що підтверджується наданим розрахунком. Сума пені не зазначається, але продовжує нараховуватися, що не суперечить законодавству.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 29.11.2017 між Банком та ОСОБА_2 (надалі - заставодавець) укладено договір застави № 12/Д4-0-0-0/138/2256 (надалі - договір застави-2256), який посвідчено приватним нотаріусом. Предметом застави згідно з п.1.1 виступає рухоме майно: трактор Беларус-920, ідентифікаційний (заводський/серійний) № 80906460/632334/09190608, державний реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2010, адреса постійного зберігання: 72150, Запорізька область, Приморський район., с.Новопавлівка, вул.Гагаріна, буд.50, який належить на праві власності заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію технологічного тз серія: АР №005834, виданого 21.01.2013 територіальним органом Держгірпромнагляду (далі - «Предмет застави»).

Відповідно до ЗУ «Про заставу», умов договору предмет застави забезпечує вимоги заставодержателя, що витікають з умов кредитного договору. Заставодержатель має право у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідачу направлялися вимоги про усунення порушення основного зобовязання, але він ухиляється від виконання своїх зобовязань.

Просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на трактор Беларус-920, ідентифікаційний (заводський/серійний) номер: 80906460/632334/09190608, державний реєстраційний номер: ТО7230АР, рік випуску - 2010, який належить на праві власності заставодавцю, шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача судовий збір у сумі 3 690 грн. 00 коп. (а.с.2-4).

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому її слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.3, ч.6 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них. Крім того, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У позові позивач просить звернути стягнення на належне ОСОБА_2 на праві власності рухоме майно, а саме: трактор Беларус-920, зазначає його ознаки та ідентифікаційний (заводський/серійний) номер: 80906460/632334/09190608, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 (в редакції від 07.02.2014) позовна заява про вирішення спору, що виникає з кредитних правовідносин, за формою і змістом повинна відповідати загальним правилам, встановленим статтею 119 ЦПК (ст.175 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII), а залежно від предмета та підстави позову і вимогам, які містяться у спеціальному законодавстві, зокрема, у разі предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у заяві має бути викладено обставини, необхідні для ухвалення рішення, зокрема відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Тому зміст позовної заяви має також відповідати й ст.39 Закону України «Про іпотеку».

У порушення цих вимог у позовній заяві позивачем не зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, якщо немає необхідності, то це не зазначено, не мотивовано.

Іпотечним договором від 29.11.2017 визначено порядок звернення стягнення на заставне за майно. Заставодержатель може застосовувати позасудові способи звернення стягнення на предмет застави: передача (набуття) предмета застави у власність заставодержателя в рахунок виконання зобовязань, що забезпечуються заставою за договором; продаж заставодержателем предмета застави третій особі-покупцю шляхом укладання договору купівлі - продажу від імені заставодавця; переказ заставодавцем заставодержатель відповідної грошової суми, що є предметом застави, у тому числі в порядку договірного списання з будь-яких рахунків Заставодавця; реалізація предмета застави у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.9.2.2); інші способи, передбачені договором або законодавством України на момент звернення стягнення (9.2.3). Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно.

У ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 цього Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону.

У позовній заяві позивачем не зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; якщо немає необхідності, то це не зазначено, не мотивовано.

У позовній заяві не зазначені обставини щодо не можливості реалізації права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог в позасудовому порядку у спосіб визначений договором та законом.

Ухвалу про залишення позову без руху від 17 січня 2019 року позивач отримав 25.01.2019. До теперішнього часу позивачем ухвала суду від 17.01.2019 не виконана, позивач на неї взагалі не відреагував, станом справи не цікавиться.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3).

Таким чином, позивач АТ «ОСОБА_1 банк Аваль» не вживає будь-яких заходів для усунення недоліків та виконання належним чином вказаної ухвали суду, не навів поважних причин невиконання вказаної ухвали суду та доказів їх наявності. Строк наданий судом для усунення недоліків сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому позовну заяву необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.185,258,259,260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство «Кузьмич», про звернення стягнення на предмет іпотеки - вважати не поданою та повернути.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: суддя Т.В. Стріжакова

19.02.2019