Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2018 року позивач комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, посилаючись на наступні обставини.

Згідно особового рахунку № 146164-0 відповідач станом на 01.12.2018 року має заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 12173 грн.07 коп., з яких: заборгованість, що склалась станом на 01.11.2012 року в розмірі 2516,42 грн.; за період з 01.11.2012 року по 01.09.2014 року в розмірі 1723,45 грн.; за період з 01.09.2014 року по 01.12.2016 року в сумі 3892,09 грн., була стягнута за рішеннями суду від 18.01.2013 року, 06.03.2015 року, 05.04.2017 року, але сплачена частково. Заборгованість, що утворилась за період з 01.12.2016 року по 01.12.2018 року в розмірі 5307,20 грн. необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідач борг не повертає.

Комунальне підприємство БМР «Білоцерківтепломережа» надіслало боржнику претензію № 411 від 21.08.2018 року про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованості.

Своїми діями відповідач порушила статті 525, 526 ЦК України, у відповідності до яких, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до ст.. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статей 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, теплова енергія) береться за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Таким чином, у відповідача виникло зобов'язання, з підстав передбачених законодавством по сплаті послуг за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа».

Просили суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 5307 гривень 20 копійок за централізоване опалення та послуги централізованого постачання гарячої води та 1762,00 гривень витрати на оплату судового збору (а.с. 3).

Ухвалою судді від 11 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18).

06 лютого 2019 року за вх. № 5033 судом отримано відзив ОСОБА_1 на позовну заяву позивача, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі обґрунтовуючи наступним.

В липні 2007 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1, згідно договору купівлі - продажу, посвідченого Білоцерківським міським нотаріусом. При придбанні даної квартири, ніякого договору про надання послуг з позивачем не укладала і не мала наміру укладати, так як не збиралась користуватися їхніми послугами та проживати в даній квартирі. Відповідно до договору оренди житла, укладеного 01.08.2007 року, вона наймала житлове приміщення в АДРЕСА_2, строком з 01.07.2007 року до 31 грудня 2010 року. Потім, 12.01.2011 року її було взято від варту і вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг 15.11.2012 року було засуджено до 5-ти років позбавлення волі. Її мама зверталася з заявою до К ПБМР «Білоцерківтепломережа» про не нарахування оплати, так як в квартирі ніхто не проживає, але їй було відмовлено. 24.06.2014 року її було амністовано і ОСОБА_1 знову уклала угоду на оренду житла з тим же господарем у АДРЕСА_2, починаючи з 15.07.2014 року по 30.11.2018 року. Тобто ніякого наміру на отримання послуг та на їх замовлення від позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» відповідач ОСОБА_1 не мала і таких послуг не отримувала, і не замовляла, бо у квартирі АДРЕСА_1, не проживала і ніхто там не проживав, хоча не заперечувала, що мала дану квартиру на праві власності. Крім того позивач звертається до суду про стягнення заборгованості не застосувавши при розрахунку навідь строки позовної давності, згідно ст. 257 ЦК України. Позивач знав про існування заборгованості з 2007 року, але не мав наміру надавати до суду позов, а тому всі строки позовної давності витекли, позивач звернувся до суду лише 11.12.2018 року. Тим паче, що 07.12.2018 року квартира АДРЕСА_1, продана, згідно договору купівлі - продажу від 07.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 і вона не є власником даної квартири.

В судове засідання представник позивачаКП БМР «Білоцерківтепломережа» не з'явився, 05.02.2019 року за вх. № 4792 судом отримано заяву за підписом т.в.о. директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» ОСОБА_3, в якій просив справу розглянути за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, отримана судом 06.02.2019 року за вх. № 4878, в якій просила справу за позовом КП БМР «Білоцерківтепломережа» розглядати у її відсутність, позовні вимоги не визнає повністю та просила відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з'явились в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що згідно особового рахунку № 146164-0 відповідач ОСОБА_1 станом на 01.12.2018 року має заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 12173 грн. 07 коп., з яких: заборгованість, що склалась станом на 01.11.2012 року в розмірі 2516,42 грн.; за період з 01.11.2012 року по 01.09.2014 року в розмірі 1723,45 грн.; за період з 01.09.2014 року по 01.12.2016 року в сумі 3892,09 грн., яка була стягнута за рішеннями суду від 18.01.2013 року, 06.03.2015 року, 05.04.2017 року, але сплачена частково.

Заборгованість, що утворилась за період з 01.12.2016 року по 01.12.2018 року становить в розмірі 5307,20 грн., яку відповідач добровільно не повертає (а.с. 3).

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС в Київській області від 26.12.2018 року, отримано судом 04.01.2019 року за вх. 248, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 16 ).

Встановлено, що КП БМР «БЦТМ» боржнику було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованості (а.с. 5), направлення зазначеної претензії підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення особисто Созонік.

Квартира АДРЕСА_1 по якій нараховано КМ БМР «Білоцерківтепломережа» вищевказана заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, належить ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі - продажу 2-3014 від 20.07.2007 року; форма власності - приватна, частка власності - 1/1.

Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 6).

Згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 КП БМР «Білоцерківтепломережа» визначена виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за комунальні послуги ( централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води ) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальна організація ).

Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Отже, посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що між нею та відповідачем відсутній договір, а тому не може бути спору про стягнення заборгованості, то такі посилання не заслуговують на увагу з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами відсутні чинні договори про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, однак відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є власником зазначеного нерухомого майна, отже суд вважає доведеним, що останній надані вищезазначені послуги на вищезазначену суму, що підтверджується розрахунковим листом абонента за особовим рахунком 146164-0, який закріплений за відповідачем ( а. с. 4 ).

В свою чергу, відповідач не надав до суду доказів сплати ним вказаних коштів, відключення його від системи центрального опалення.

З наявної в матеріалах справи заяви від 15.01.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 зверталася до директора КП «Білоцерківтепломережа» з проханням припинити нарахування за гаряче водопостачання та опалення по квартирі АДРЕСА_1, де власником є її донька ОСОБА_1, оскільки остання з 12.01.2011 року перебуває під вартою, і 15.11.2011 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області засуджена до позбавлення волі строком на 5 років, і в вказаній квартирі ніхто не проживає, та й ще до того не проживав, бо донька наймала інше житло в іншій області.

Однак, відповідачем не надано належного та допустимого доказу того, що позивачем здійснено відключення її квартири від системи центрального опалення.

Згідно наявного в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу від 07.12.2018 року, який додано відповідачем до відзиву вбачається, що ОСОБА_1 продала квартиру АДРЕСА_1 та з 07.12.2018 року не є власником вищезазначеної квартири.

Встановлено, що заборгованість у сумі 5 307,20 гривень, яку просить стягнути позивач, утворилася за період з 01.12.2016 року по 01.12.2018 року, тобто в період, коли відповідачка ОСОБА_1 ще була власником зазначеного нерухомого майна.

Стосовно посилання відповідача ОСОБА_1, що позивачем пропущено строк позовної давності, а сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові, то з цього приводу судом враховується наступне.

Позовна давність - це строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене. Іншими словами, це строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд.Сплив строку позовної давності є підставою для відмови в позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦКУ).

Посилання відповідача не те,що позивач звертаючись до суду про стягнення заборгованості не застосував при розрахунку строки позовної давності, згідно до ст. 257 ЦК України не заслуговує на увагу, оскільки звертаючись з даною позовною заявою позивачем КП БМР «Білоцерківтепломережа» було враховано строки позовної давності, а суму яку просить стягнути позивач з відповідача у сумі 5 307,20 гривень утворилася в межах строку позовної давності, а саме за період з 01.12.2016 року по 01.12.2018 року.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що остання не мешкала у вищевказаній квартирі починаючи з 15.07.2014 року по 30.11.2018 року, що підтверджується наявною копію договору оренди, а тому не користувалася послугами не може бути враховано судом, так як у відповідності до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом.

Отже, будучи власником вищезазначеного майна, відповідач повинна утримувати його в належному стані та нести витрати.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на законі, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

За такого рішення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. судових витрат, що складаються із судового збору та понесення яких документально підтверджується наявним платіжним дорученням на вищезазначену загальну суму (а.с. 2).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 11, 322, 526 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 19, 76, 81, 133, 141, 265, 273, 353, 354ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 5307 гривень 20 коп. та судового зборув розмірі 1762 гривень 00 коп., загалом - 7069 гривень 20 коп. (сім тисяч шістдесят дев'ять гривень дев'яносто двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (адреса місцезнаходження: 09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна буд. 3, код ЄДРПОУ - 04654336 );

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, адреса проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 03.07.1996 року Ковельським МРВ УМВС України в Волинській області ).

Повне судове рішення складено 11 лютого 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов