справа № 361/7385/17
провадження № 6/361/210/19
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Пермінова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Авєріної Марини Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника Фелльманна Штеффена без вилучення паспорта для виїзду за кордон,

установив:

У серпні 2019 року головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Авєріна М.В. звернулася до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон Фелльманна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення особи Федеративної Республіки Німеччини L84FF02RC, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року, згідно виконавчого листа №361/7385/17, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 14 вересня 2018 року.

В обґрунтування вимог зазначається, що на виконанні Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження №58305998 з примусового виконання виконавчого листа № 361/7385/17, виданого 14 вересня 2018 року про стягнення з Фелльманна Штеффена на користь ОСОБА_2 на утримання дитини Фелльманн ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 30 серпня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 8215,83 євро.

В судовому засіданні головний державний виконавець Авєріна М.В. подання підтримала, просила про його задоволення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження №58305998 з примусового виконання виконавчого листа № 361/7385/17, виданого 14 вересня 2018 року про стягнення з Фелльманна Штеффена на користь ОСОБА_2 на утримання дитини Фелльманн ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 30 серпня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів складає 8215,83 євро.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення суду до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник Фелльманн Штеффен ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статті 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання.

Разом з тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

За змістом частин першої та другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Правилами статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Оцінюючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного подання. При цьому, судом враховується, що Фелльманн Штеффен є боржником за невиконаним ним судовим рішенням про стягнення з нього аліментів, від виконання якого ухиляється впродовж тривалого часу.

Керуючись статтями 260, 441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Подання головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Авєріної Марини Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника Фелльманна Штеффена без вилучення паспорта для виїзду за кордон - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон Фелльманна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення особи Федеративної Республіки Німеччини L84FF02RC, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів за рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року, згідно виконавчого листа №361/7385/17, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області 14 вересня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський