Справа № 740/3154/18
Провадження № 2/740/98/19
РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представника адвоката Салій О.О., відповідача ОСОБА_4 та його представника адвоката Приходька С.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні-на належну відповідачу 1/ 4 частку АДРЕСА_1 , та визнання за позивачами права власності по 1 / 12 частці даної квартири. Позов обгрунтований тим, що сторони є співвласниками вказаної квартири по 1 / 4 частці. Відповідач є сином позивача ОСОБА_1 .. Між сторонами склалися тривалі неприязні відносини, оскільки відповідач вчиняє непристойну поведінку щодо позивачів, принижує їх, вчиняє психологічне та фізичне насильство. Спільне володіння квартирою неможливе. 12 років тому відповідач створив своє сім`ю і переїхав на постійне місце проживання до своєї дружини. Відповідач не цікавиться спірною квартирою, не користується нею і не утримує її. Пропозиції щодо продажу квартири відповідачем ігноруються. Дана квартира, яка складається із двох кімнат, розташована на 5 поверсі багатоквартирного будинку, її загальна площа 50,1 кв.м.. Виділення часток співвласників не є можливим. Частка відповідача є незначною, припинення права власності на неї не завдасть істотної шкоди останньому, оскільки він має фактичне місце проживання у своєї дружини, де постійно проживає з 2006 року. Згідно висновку експерта №С-98, яку проведено на замовлення позивачів, дійсна ринкова вартість даної квартири становить 341782 грн., вартість 1 / 4 частки-85445 грн. 50 коп. Просять позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву від 03 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_4 позов не визнає, з посиланням на те, що є власником 1 / 4 частки спірної квартири, дана частка є рівною із іншими частками позивачів. Посилання на звернення позивачів до органів національної поліції безпідставні. Відповідач не має іншої власності окрім 1 / 4 частки вказаної квартири, у зв`язку з чим припинення права власності на його частку завдасть йому істотної шкоди. Також у спірній квартирі зареєстрований і син відповідача. Згідно звіту про оцінку майна вартість даної квартири становить 463825 грн..

Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачів адвокат Салій О.О. позов підтримала, просила припинити право власності відповідача на 1 / 4 частку квартири із виплатою останньому 85445 грн. 50 коп. грошової компенсації її вартості та визнати за позивачами право власності по 1 / 12 частці, пояснивши, що відповідач тривалий час проживає разом із своєю сім`єю у АДРЕСА_2 , не бере участі в утриманні спірної квартири, не надає відповідних довідок, необхідних позивачам для призначення субсидії, спільне проживання не можливе, спірна квартира є неподільною, припинення права власності на частку відповідача не завдасть йому істотної шкоди, оскільки він за грошову компенсацію зможе придбати житло. Дана позиція підтримана в судовому засідання позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка також пояснила, що відповідач не іде на контакти, її сім`ю «...тероризують...» кредитори, відповідач бився та знущався, на пропозиції щодо продажу квартири відповідач не погоджується, не має змоги оплачувати комунальні послуги та оформити субсидію.

Представник відповідача адвокат Приходько С.О. в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що 1 / 4 частка АДРЕСА_1 є єдиною власністю відповідача, дана частка є рівною із частками позивачів. Позивачами не надані докази щодо неподільності даної квартири. Висновок експертизи не відповідає ринковій вартості квартири. Відповідач не має іншого житла. Дана позиція підтримана в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_4 , який також пояснив, що фактично проживає разом із своєю сім`єю у АДРЕСА_2 , у спірній квартирі не проживає, у зв`язку з чим не бере участі в її утриманні, надавав всі довідки для призначення субсидії, має неприязні відносини із ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у АДРЕСА_1 останні 15 років, він проживає у своєї дружини.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у АДРЕСА_1 останні 15 років, стосунки відповідача із позивачами погані.

Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками АДРЕСА_1 по 1 / 4 частці, державна реєстрація права власності проведена 11 вересня 2009 року.

Дана квартира розташована на 5 поверсі багатоквартирного будинку, складається із 2 кімнат жилою площею 28,8 кв.м. (1 кімната 11,7 кв.м., 2 кімната 17,1 кв.м.), кухня-7,5 кв.м., ванна кімната-2,6 кв.м., вбиральня-1,2 кв.м., коридор-8,7 кв.м., вбудована шафа-0,5 кв.м., балкон-0,8 кв.м., загальна площа квартири-50,1 кв.м.

Згідно наданого позивачами висновку експерта №С-98 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 05 лютого 2018 року (судовий експерт ОСОБА_7 ) дійсна (ринкова) вартість АДРЕСА_1 станом на 02 лютого 2017 рокускладає 341782 грн..

Відповідно до копії наданого відповідачем звіту про оцінку майна від 30 серпня 2018 року (ПП «Агенство по експертній оцінці майна «Дисконт-К») ринкова вартість вищезазначеної квартири становить 463825 грн..

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що завдана внаслідок такого припинення шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є співвласниками квартири по 1 / 4 частці, дані частки є рівними і не є незначними, також встановленого, що відповідач іншого житла на праві власності не має, тобто припинення права власності на 1 / 4 частку квартири завдасть відповідачу істотної шкоди та порушить принцип рівності прав співвласників, який забороняє обмеження прав одних співвласників за рахунок інших.

Доводи позивачів про неможливість виділення належних сторонам часток у квартирі в натурі в окремі жилі приміщення не є безумовною підставою для примусового припинення права власності відповідача на частку квартири.

Припинення права власності власника на відповідну частку майна допускається лише за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам, тобто завдана внаслідок припинення права шкода не буде істотною.

Судом встановлена істотність шкоди, яка може бути завдана відповідачу внаслідок припинення його права власності на частку у спільному майні.

Також судом враховується, що розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Сторонами в судовому засіданні розмір грошової компенсації не погоджений, позивачами наданий суду висновок експерта щодо дійсної (ринкової) вартості АДРЕСА_1 станом на 02 лютого 2017 рокуу розмірі 341782 грн., у зв`язку з чим на депозитний рахунок суду внесено 85445 грн. 50 коп., відповідачем наданий суду звіт про оцінку майна від 30 серпня 2018 року, відповідно до якого ринкова вартість вищезазначеної квартири становить 463825 грн., при цьому дані висновок та звіт не відображають дійсну вартість квартири на час розгляду справи.

Відповідні клопотання сторін під час розгляду справи про призначення судових експертиз не заявлялись.

За таких обставин підстави для задоволення позову в судовому засіданні не встановлені.

Щодо доводів позивачів про те, що відповідач фактично має інше житло, та проживає в ньому, не може бути прийнято судом, як підстава для задоволення позову, оскільки розмір частки, право власності на яку позивачі просять припинити не є незначною, а припинення права власності на неї завдасть істотної шкоди відповідачу.

Посилання відповідача щодо непроживання у квартирі, як підставу для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг, судом не приймаються, оскільки відповідач, як співвласник квартири, зобов`язаний нести витрати по її утриманню, при цьому надання таких послуг та їх оплата не залежить від того, проживає власник у цій квартирі чи ні, при цьому позивачі не позбавлені можливості, зокрема, звернення до суду щодо стягнення із відповідача витрат на комунальні послуги, а в разі ненадання ним відповідних документів для призначення субсидії на житлово-комунальні послуги,-з відповідним позовом про вчинення певних дій, також сторони не позбавлені можливості визначення порядку користування спірною квартирою та вирішення питання про окремі особові рахунки на споживання комунальних послуг.

Із врахуванням відмови у позові підлягають поверненню позивачу ОСОБА_1 кошти, які внесені ним 24 червня 2019 року згідно квитанції №138 на депозитний рахунок, в сумі 85445 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,- відмовити повністю.

Повернути ОСОБА_1 , місце проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , кошти, які внесені ним 24 червня 2019 року згідно квитанції №138 на депозитний рахунок, в сумі 85445 (вісімдесят п`ять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 03 січня 2020 року.