233 № 233/4314/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 лютого 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
секретаря Теліціної О.О.,
позивача та законного представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області про усунення перешкод у праві користування жилим приміщенням та вселення,-
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому зазначили, що з 2002 року вони разом із ОСОБА_4, який є їх чоловіком та батьком відповідно, мешкали в будинку АДРЕСА_1, який на праві власності належить відповідачу по справі. Під час проживання в будинку вони мешкали однією сім'єю із відповідачем. Ними з чоловіком неодноразово здійснювались ремонти в будинку, в тому числі здійснювалась заміна опалення, був придбаний новий газовий котел, замінені пластикові вікна, сплачувалась вартість комунальних послуг. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, після чого стосунки між нею та ОСОБА_3 погіршились, а згодом останній змінив замки на вхідних дверях будинку та хвіртці, з огляду на що, не зважаючи на те, що в будинку знаходяться належні їм речі, вони позбавлені потрапити до будинку та проживати в ньому. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять усунути перешкоди в користуванні ними приміщенням жилого будинку АДРЕСА_1 та вселити їх в зазначений будинок.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка також є законним представником неповнолітньої ОСОБА_2, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі і пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її свекром. Після укладення шлюбу із ОСОБА_4, 05 грудня 2002 року вони разом із чоловіком та дитиною - ОСОБА_2 переїхали до будинку АДРЕСА_1, належного її свекру. В 2006 році її та ОСОБА_2 ОСОБА_3 зареєстрував в зазначеному будинку як членів своєї родини - невістку та онуку. Зазначила, що вони мешкали однією сім'єю із батьками чоловіка - мали спільний побут та сімейний бюджет, вели спільне господарство, обов'язки відносно один одного, з огляду на похилий вік батьків чоловіка, здійснювали догляд за ними та надавали необхідну допомогу. Будь-яких угод чи домовленостей про порядок користування жилим будинком між ними не було. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік - ОСОБА_4 Після смерті чоловіка вони з донькою продовжували деякий час мешкати в будинку свекра, але відносини між ними та останнім почали погіршуватись через вплив його доньки. Тиждень вони із дитиною були відсутні за місцем проживання у зв'язку із поїздкою в гості, а коли повернулись 02 липня 2018 року виявили, що відповідач змінив замки на хвіртці та вхідних дверях будинку, у зв'язку з чим вони до теперішнього часу позбавлені можливості потрапити до будинку та проживати в ньому.
Неповнолітня позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_6, яка є племінницею відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснила, що мешкає неподалік від відповідача по справі - в будинку АДРЕСА_2. З 2002 року ОСОБА_1 після укладення шлюбу із ОСОБА_4 стала мешкати в будинку батьків чоловіка за адресою: АДРЕСА_1. В цьому ж будинку з народження мешкала і дитина ОСОБА_1 - ОСОБА_2, яка є онукою відповідача по справі. До 2018 року позивачка із чоловіком мешкали однією родиною із батьками, мали спільний побут, вели спільне господарство. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 ще деякий час із дитиною мешкали в будинку АДРЕСА_1, але з часом стосунки між нею та свекром стали погіршуватись через те, що останнього стала налаштовувати проти невістки донька ОСОБА_9, яка до того ж висловлювала погрози на адресу ОСОБА_1 В той час, коли ОСОБА_1 з дитиною їздила в гості, відповідач змінив замки на хвіртці та вхідних дверях будинку, після чого позивачка вже більше не могла потрапити до його приміщення. Бачила, як ОСОБА_2 прийшла привітати бабусю із днем народження, але дитину вигнали із будинку АДРЕСА_1. В теперішній час в зазначеному будинку мешкають сторонні люди, оскільки відповідач виїхав до доньки, яка мешкає в Російській Федерації.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що мешкає неподалік від відповідача по справі і йому відомо про те, що ОСОБА_1 разом із дитиною - ОСОБА_2 та чоловіком ОСОБА_4 з 2002 року мешкали в будинку АДРЕСА_1 разом із батьками останнього однією сім'єю. Після того, як ОСОБА_4 помер, приїхала донька відповідача, яка стала погрожувати позивачці по справі та її дитині, а згодом їх речі викинули на вулицю та змінили замки.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, яка також є законним представником неповнолітньої ОСОБА_2, допитавши свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.104-107).
В зазначеному будинку з 07 жовтня 2006 року зареєстрована відповідачка - ОСОБА_1, яка є невісткою відповідача ОСОБА_3, що підтверджується позначкою про реєстрацію місця проживання в паспорті (а.с.6-9).
В будинку АДРЕСА_1 з 07 жовтня 2006 року по теперішній час зареєстрована онука відповідача по справі - неповнолітня ОСОБА_2, що підтверджується адресною карткою (а.с.14) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 555 від 20 січня 2017 року (а.с.16).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року є позивачка по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_4.(а.с.13).
ОСОБА_4, який є чоловіком ОСОБА_1 та батьком неповнолітньої ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.11).
Після смерті чоловіка між позивачкою по справі та свекром - ОСОБА_3 склались конфліктні, неприязні відносини на грунті перешкод з боку останнього невістці та онучці проживати в АДРЕСА_1, з приводу чого ОСОБА_1 зверталась із відповідними заявами до Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, ЖЕК-№4, КП «Служба єдиного замовника, Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області», сектору реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання (а.с.17-18).
На підтвердження того, що вони мешкали із свекром однією родиною, ремонтували та облаштовували з чоловіком будинок АДРЕСА_1, позивачкою надано копії товарних чеків, які досліджені судом (а.с.3-34).
Відповідно до висновку від 14 січня 2019 року № 63/26 Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради вважає за доцільне усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням та вселити неповнолітню дитину - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації - в будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.94).
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1,4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
З досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про існування будь-якої угоди між сторонами по справі стосовно порядку користування відповідачами ОСОБА_1 та неповнолітньою ОСОБА_8 жилим будинком АДРЕСА_1.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Частинами 2, 3 ст.64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ґрунтуються на законі - перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинком АДРЕСА_1 підлягають усуненню шляхом вселення позивачів до вказаного будинку, в якому вони зареєстровані з 07 жовтня 2006 року.
На підставі ст.141 ЦПК України витрати, пов'язані зі сплатою позивачкою ОСОБА_1 судового збору слід покласти на відповідача ОСОБА_3
На підставі ст.47 Конституції України, ст. ст.9, 64, 150, 156 ЖК України, ч.1 ст.405 ЦК України керуючись ст. ст. 4,19, 200, 259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2), до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), третя особа - Орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Олекси Тихого, 260) про усунення перешкод у праві користування жилим приміщенням та вселення до нього - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будинком АДРЕСА_1.
Вселити ОСОБА_1 та неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинок АДРЕСА_1.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 20 лютого 2019 року.

Суддя