Ухвала

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 182/6669/15-ц

провадження № 61-26869св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Імексбанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року у складі судді Багрової А. Г. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі - ПАТ «Імексбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2008 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 53-Ф. Згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 97 000,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом із кінцевим терміном повернення до 26 травня 2011 року.

Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 26 серпня 2015 року утворилася заборгованість, яка складається із: суми несплаченої заборгованості за кредитом - 41 758,18 євро, поточної заборгованості за відсотками - 5 113,68 євро, простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом - 4 684,68 євро, пені за порушення строку повернення кредиту - 66 616,97 грн, а всього 2 008 208,33 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року позов ПАТ «Імексбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 53-Ф прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 41 758,18 євро, поточну заборгованість за відсотками у розмірі 5 113,68 євро, прострочену заборгованість за відсотками у розмірі 4 684,68 євро, пеню за порушення строків повернення кредиту у розмірі 666 165,97 грн, а всього 2 008 208,33 грн (за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 26 серпня 2015 року

26,030497 грн за 1 євро). Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що боржник належним чином не виконував передбачених кредитним договором обов'язків із погашення кредитної заборгованості за укладеним договором у зв'язку з чим має заборгованість, яка підлягає стягненню.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилено. Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 29 лютого 2016 року змінено в частині розподілу судових витрат, зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_4 судового збору в дохід держави із 30 123,12 грн до 3 654,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо обов'язку відповідача виконати грошове зобов'язання за кредитним договором, проте не погодився з висновками суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У вересні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що поданий розрахунок заборгованості не містить сум погашення кредиту, строків погашення, прострочення та в якому розмірі, тобто позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені ним позовні вимоги. Крім того, у справі неправильно встановлений момент виникнення права вимоги виконання зобов'язання, оскільки відповідно до умов кредитного договору цей момент не настав, а тому такий позов не підлягає задоволенню.

У грудні 2017 року від ПАТ «Імексбанк» надійшли заперечення на касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, у яких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не спростовує висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а фактично зводиться до переоцінки доказів, яким суди надали належну оцінку.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого

2016 року у складі судді Багрової А. Г. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик