Справа № 523/2123/19
Провадження №2-о/523/126/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дяченко В. Г.

присяжних: Шурдова С.М.

Зіньковського В.В.

секретар судового засідання Правда Н. А.

за участю прокурора Пендей А.В.

представника лікувального закладу, лікаря - психіатра Єлісєєва В.Ф.

у присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - ОСОБА_4,

законного представника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я" Одеської обласної ради (місцезнаходження: 65006, м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9) про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» Одеської обласної ради звернувся до суду з заявою про госпіталізаціюу примусовому порядку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заява обгрунтована тим, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.02.2008 року ОСОБА_4 визнаний недієздатним, призначена опікуном - ОСОБА_5

ОСОБА_4 - інвалід 2-ї группи по псіхіатричному захворюванню - безстроково.

Діагноз - «шизофренія, маячна форма, епізодична течія за наростаючим дефект ємоційно-вольовій сфері».

У зв'язку з госпіталізацією за даним діагнозом та відсутністю згоди особи на лікування в добровільному порядку в медичному закладі, КУ «ООМЦПС», звернулась до суду з заявою про вирішення питання про доцільність госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради Єлисеєв В.Ф. наполягав на тому, щоб ОСОБА_4 було госпіталізовано, у зв'язку з тяжким захворюванням.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримала думку лікаря, просила задовольнити дану заяву. Пояснила, що хворий проживає в її квартирі, вона не є його родичем, вона працює та боїться залишати ОСОБА_4 самого дома, оскільки він чує голоси, може виїти з дому в невідомому напрямку.

У судовому засіданні ОСОБА_4, назвав своє прізвище ім'я та по батькові, дату народження, де проживає. Із заявою психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію не згоден. Вів себе не агресивно, на питання відповідав чітко, зрозуміло. Пояснив, що може про себе піклуватися самостійно, а саме: приймає ліки, стежить за зовнішнім виглядом. Видимих доказів неохайності немає.

Прокурор у судовому засіданні висловив думку про те, що зазначена заява не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представника КУ «Одеський обласний медичний центр психіатричного здоров'я», прокурора, особи, відносно якої подана заява, його законного представника, вивчивши надані документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 07.02.2019 року, за характером вказаних психічних захворювань, ОСОБА_4, потребує стаціонарного лікування, в той же час, в силу неможливості розуміння своїх дій, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб.

Отже, з висновку комісії встановлено наявність у ОСОБА_4 хвороби, однак із зазначеного неможливо встановити обставини що є необхідними для примусової госпіталізації та визначені ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Суд звертає увагу на те, що під час пояснення ОСОБА_4, останній вів себе адекватно, чітко та ясно формулював відповіді на запитання, розповідав все в хронологічному порядку, прояви агресії відсутні.

Суд критично ставиться до пояснень опікуна, оскільки з її слів та пояснень представника лікувального закладу ОСОБА_4 з 2014р. перебуває в КНП «ООМЦПЗ» ООР, і тому доводи про можливу агресію, небезпеку для оточуючих та самого хворого спростовуються самим висновком лікарів-психіатрів де відсутні посилання на підстави, що визначені ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Реалізацією права на здоров'я в контексті положень п.п. «е» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року. У вказаній справі ЄСПЛ звернув увагу на три вимоги, ще зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічнохворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі обєктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Ні в поясненнях опікуна та представника лікувального закладу - лікаря-психіатра, ні у висновку комісії лікарів-психіатрів суд не знайшов підтверджень того, що психічні розлади ОСОБА_4 досягли такого рівня, які виправдовують примусову госпіталізацію.

Отже, в судовому засіданні не виявлено будь-яких фактів, достовірних доказів, які б у своїй достатності та взаємозвязку свідчили про наявність підстав для госпіталізації ОСОБА_4 у примусовому порядку до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» Одеської обласної ради, що встановлені законом, тобто реальних дій, що являють собою небезпеку для нього чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на даний момент часу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,339-342, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені заяви головного лікаря Комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я" Одеської обласної ради про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2019р.

Суддя: В. Г. Дяченко

Присяжні: С.М. Шурдова

В.В. Зіньковського