У Х В А Л А

05.09.2019 Справа №607/18248/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Грицака Р.М.

за участі секретаря судового засідання - Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Черніцької І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Черніцька І.М.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними.

03.09.2019 року відповідач ОСОБА_3 подала суду заяву про відвід головуючого судді І.М. Черніцької.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 року вирішення питання про відвід судді Черніцької І.М. передано судді Грицаку Р.М.

На підстав вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про відвід головуючого судді Черніцької І.М., заявник ОСОБА_2 вказує на те, що позивач ОСОБА_2 вже зверталась до суду із позовом про визнання договорів дарування недійсними та ухвалою Тернопільського апеляційного суду у справі за №607/15555/17 прийнято відмову позивача від позову та закрито провадження у справі. Відтак, суд за вказаних обставин повинен був постановити ухвалу про відмову у відкриті провадження у справі. Натомість, суддею Черніцькою І.М. всупереч вимогам законодавства 19.08.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі №607/18248/19, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Також зазначає, що суддя Черніцька І.М. приймала участь у розгляді справи за №607/15555/17, шляхом вирішення заяви про відвід головуючого судді Вийванка О.М.

Окрім того, вважає, що було порушено порядок визначення складу суду для розгляду даної справи. Зазначає, що розподіл даної справи відбувався без додержання принципу випадковості та не у хронологічному порядку, без реального урахування завантаженості кожного судді. Зокрема, розподіл даної справи за № 607/18248/19 між суддям відбувався у часі швидше, ніж розподіл судової справи за № 607/18247/19 із меншим порядковим номером.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Фактично заявник ОСОБА_1 не погоджується з такими процесуальними діями судді, що не є передбаченими ст. 36 ЦПК України підставами для відводу, оскільки вказані обставини не можуть бути свідченням неупередженості судді під час розгляду справи, забезпечення повного та об`єктивного розгляду провадження.

Вказані підстави відводу, а саме незгода заявника ОСОБА_1 із процесуальними рішеннями судді не свідчить про упередженість головуючого судді Черніцької І.М. З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01.08.2019 року у даній справі визначено головуючого суддю - Черніцьку І.М. Поданий заявником ОСОБА_1 звіт про автоматизований розподіл судових справ не містить доказів, які б підтверджували факти відключення або втручання до автоматизованої системи розподілу судових справ під час автоматичного розподілу судової справи - єдиний унікальний номер 607/18248/19. Даних про особисту зацікавленість судді Черніцької І.М. в визначеному розподілі справи не має. З урахуванням того, що доводи на підтвердження штучного втручання в порядок визначення колегії суддів, та корегування результатів автоматизованого розподілу у цивільній справі №607/18248/19, для визначення головуючого судді, а саме Черніцької І.М. належними доказами не підтверджені і це свідчить про відсутність порушень ч.3 ст.14 ЦПК України, тому доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черніцької І.М. на підставі пункту 4 ч.1 ст.36 ЦПК України, є необґрунтованими.

Той факт, що суддя Черніцька І.М. приймала участь у розгляді справи за №607/15555/17, шляхом вирішення заяви про відвід головуючого судді Вийванка О.М. не є у переліку підстав, передбачених ст. 37 ЦПК України, для недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Відтак, суд вважає, що підстави для відводу головуючого судді, зазначені у клопотанні є необґрунтованими, оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 12 ЦПК України заявником не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головуючий по справі суддя Черніцька І.М. є упередженою та заінтересованою у розгляді справи, а також є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Черніцької І.М.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав визначених ст.ст. 36, 37 ЦПК України для відводу головуючого судді Черніцької І.М., а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 36, 37, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Черніцької І.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяР. М. Грицак