Дата документу 03.09.2019 Справа № 310/5414/14-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/5414/14 Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Пр. № 22-ц/807/2405/19
УХВАЛА

03 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року про визнання мирової угоди

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 як особа, що не приймала участі у справі, на підставі ст. 352 ЦПК України, подав поштою через суд першої інстанції 03.06.2019 року апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Проте, апеляційне провадження у цій справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Згідно із ст. 352 ч. 1 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

ОСОБА_1 наполягає у своїй апеляційній скарзі у цій справі ЄУН 310/5414/14 на тому, що саме його права вищезазначеним судовим рішенням суду першої інстанції у цій справі порушені.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху (т.с. 3 а.с. 87) на підставі ст. ст. 185, 357 ЦПК України та останньому надано строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції:

- належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року у цій справі порушені права скаржника;

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 384,20 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом.

29 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору у сумі 384,20 грн. за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі та заяву, в якій зазначив, що рішення суду на підставі якого ОСОБА_1 висилили із будинку АДРЕСА_1 не існує, та надав копію паспорта 2-3 та 10-11 сторінки.

Проте, вищезазначене не є допустимим доказом на підтвердження того, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року у цій справі порушені права скаржника.

ОСОБА_1 , як вже було зазначено в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 14 червня 2019 року не надав:

- довідку про місце реєстрації ОСОБА_1 на підтвердження проживання, на час постановлення оскаржуємої ухвали суду першої інстанції, станом на 03 вересня 2015 року у будинку АДРЕСА_1 , так як копія паспорту скаржника сторінки 10-11 (т.с. 3 а.с. 83), що додана до апеляційної скарги останнього є недостатнім доказом про місце реєстрації скаржника саме на час постановлення оскажуємої ухвали суду у цій справі.

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції належних, допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року у цій справі порушені права скаржника в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 2 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар