Справа № 645/4249/18
Провадження № 2/645/274/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,
за участю представника позивача- Малойван Є.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, пені та 3% річних,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договорами позики в розмірі 338048,27 грн., а також судові витрати з судового збору в розмірі 3380,49 грн.
В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак присутній його представник ОСОБА_3, який діяв на підставі договору про надання юридичних послуг фізичній особі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити та пояснив, що 14 грудня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, на підтвердження укладення вищевказаного договору ОСОБА_2 складено розписку, якою останній зобовязався повернути грошові кошти до 14 лютого 2017 року, 29 грудня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, на підтвердження укладення вищевказаного договору ОСОБА_2 складено розписку, якою останній зобовязався повернути грошові кошти до 28 лютого 2017 року, 05 лютого 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, на підтвердження укладення вищевказаного договору ОСОБА_2 складено розписку, якою останній зобовязався повернути грошові кошти до 14 лютого 2017 року, 27 лютого 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 1800 доларів США, на підтвердження укладення вищевказаного договору ОСОБА_2 складено розписку, якою останній зобовязався повернути грошові кошти до 28 лютого 2017 року. До теперішнього часу відповідачем зобовязання за договорами позики не виконано, кошти не повернуто, що підтверджується наявністю у позивача оригіналів розписок. Проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення представник позивача не заперечував.
ОСОБА_2, який неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав.
З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, згідно складеної ОСОБА_2 розписки, останній зобовязався повернути грошові кошти до 14 лютого 2017 року; 29 грудня 2016 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, згідно складеної ОСОБА_2 розписки, останній зобовязався повернути грошові кошти до 28 лютого 2017 року; 05 лютого 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, згідно складеної ОСОБА_2 розписки, останній зобовязався повернути грошові кошти до 14 лютого 2017 року; 27 лютого 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 1800 доларів США, згідно складеної ОСОБА_2 розписки, останній зобовязався повернути грошові кошти до 28 лютого 2017 року.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦПК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.
В судовому засіданні встановлено, що боргові документи - розписки знаходились у позивача, та були приєднані до матеріалів справи, що свідчить про те, що до теперішнього часу відповідачем грошове зобов'язання за договорами позики не виконані.
Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За вказаними договорами, проценти за користування позиковою сумою та пеня не передбачаються, тому у стягненні пені необхідно відмовити.
Інший розмір процентів не був передбачений договорами позики, тому із відповідача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми в розмірі 9907,44 грн..
Під час судового розгляду справи жодних доказів на підтвердження виконання відповідачем грошового зобов'язання суду не надано.
З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Позивач також просив стягнути із відповідача понесені судові витрати на надання правової допомоги.
В судовому засіданні представник позивача зазначив, що на надання правової допомоги було витрачено 8046 грн.,згідно наданих рахунків.
Згідно ст. 137 ЦПК України - витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно наданого рахунку № 297 від 24.07.2018 року опису виконаних робіт та їх вартості, наданих адвокатом, та акту прийому-передачі № 297 від 24.07.2018 року, підписаного позивачем та адвокатом, вбачається, що було надано послуг на суму 6523 грн., зазначена сума була сплачена позивачем адвокату за надання правової допомоги, що підтверджується копією квитанції № 4_5 від 25.07.2018 року.
Згідно наданого рахунку № 402 від 19.10.2018 року опису виконаних робіт та їх вартості, наданих адвокатом, та акту прийому-передачі № 402 від 19.10.2018 року, підписаного позивачем та адвокатом, вбачається, що було надано послуг на суму 1523,33 грн., зазначена сума була сплачена позивачем адвокату за надання правової допомоги, що підтверджується копією виписки із рахунку адвоката, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 8046 грн..
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції № 8_12 від 25 липня 2018 року, під час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 3380,49 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_2, на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2426,33 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд -

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, пені та 3% річних - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 22, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу за договорами позики від 14.12.2016 року, 29.12.2016 року, від 05.02.2017 року, від 27.02.2017 року в загальному розмірі 232725 (двісті тридцять дві тисячі сімсот двадцять п"ять) грн. 72 коп., а також 3% річних в розмірі 9907 грн. 44 коп..
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, кв. 22, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати: на надання правової допомоги в розмірі 8046 грн., а також судовий збір в розмірі 2426,33 гривень.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення виготовлено 25 січня 2019 року.
Суддя - І. В. Ульяніч