ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/1519/18

провадження № 22-ц/4809/242/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року, у складі головуючого судді Макарової Ю.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Спільного Підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про визнання протиправними та скасування наказів, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обгрунтування позову вказував, що він працював головним інженером СП ТОВ «Світловодськпобут» та 10.04.2018 року звернувся до генерального директора підприємства із письмовою заявою про розірвання з ним трудового договору за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України через неналежне виконання законодавства про працю.

На підставі вказаної заяви було видано наказ № 57/К від 10.04.2018 року про звільнення з 11.04.2018 року ОСОБА_1 з посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України.

У вказаному наказі про звільнення зазначено про виплату йому вихідної допомоги в розмірі тримісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України.

В останній робочий день 11.04.2018 року його ознайомили із вказаним наказом, видали трудову книжку із відповідними записами про звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпПУ та провели розрахунок, а саме: виплатили заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку.

При цьому, вихідна допомога відповідно до ст. 44 КЗпПУ виплачена не була. В подальшому позивачу стало відомо про зміну формулювання його звільнення з боку відповідача в односторонньому порядку без його згоди.

А тому, липні 2018 року позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій посилається на незаконність виданих генеральним директором СП ТОВ «Світловодськпобут» наказів № 16/1 від 11.04.2018 року «Про скасування наказу № 57/1 від 10.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)» та № 59/1 від 11.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту), звільнення з 11.04.2018 року ОСОБА_1 за власним бажанням з посади головного інженера на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Просив визнати протиправними та скасувати вищевказані накази та стягнути з відповідача невиплачену суму вихідної допомоги та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, передбачений ст. 117 КЗпП України, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» № 16/1 від 11.04.2018 року «Про скасування наказу № 57/1 від 10.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)».

Визнано протиправним та скасовано наказ (розпорядження) генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» № 59/1 від 11.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту), звільнення з 11.04.2018 року ОСОБА_1 за власним бажанням з посади головного інженера на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто із Спільного підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу, передбачену ст. 44 КЗпП України у розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 26 326,29 грн.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.04.2018 року по 23.10.2018 року включно в сумі 56077,17 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказує на те, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення у справі не було належним чином досліджені обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права. Також, не погоджується відповідач із розміром та періодом стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при його звільненні.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вважає свої позовні вимоги доведеннями.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення позивача та його представника, які просили відмовити у задоволенні скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суд обґрунтовано визнав дії відповідача при звільненні ОСОБА_1 такими, що не відповідаю вимога КЗпП України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що позивач 10.04.2018 року подав письмову заяву генеральному директору СП ТОВ «Світловодськпобут» ОСОБА_2 про його звільнення з роботи за власним бажанням відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України (невиконання уповноваженим органом законодавства про працю, умов колективного договору). Заява містить резолюцію «о/к - в наказ» та підпис директора (а.с. 10)

З копії наказу № 57/1 від 10.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 звільнений з 11.04.2018 року з посади головного інженера по ч.3 ст. 38 КЗпП України, невиконання власником законодавства про працю, умов колективного договору. До виплати: вихідна допомога в розмірі тримісячного середнього заробітку на підставі ст. 44 КЗпП України, компенсація за 15 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 11.04.2018 року (а.с. 11).

З копії трудової книжки позивача вбачається, що останній 18.10.2017 року був прийнятий до СП ТОВ «Світловодськпобут» на посаду головного інженера на підставі наказу № 157/К від 17.10.2017 року, 11.04.2018 року звільнений по ч.3 ст. 38 КЗпП України на підставі наказу № 57/К від 10.04.2018 року. Записи завірені печаткою підприємства та підписом начальника відділу кадрів (а.с. 12).

Із копії пояснень начальника відділу кадрів СП ТОВ «Світловодськпобут» вбачається, що остання надала генеральному директору на підпис наказ № 57/К від 10.04.2018 року в якому було не вірно зазначено підставу звільнення ОСОБА_1, а саме ч.3 ст. 38 КЗпПУ замість ч.1 ст. 38 КЗпПУ. Про виявлену помилку, начальник відділу кадрів повідомила в телефонному режимі ОСОБА_1 та необхідність ознайомитися із наказом № 59/К від 11.04.2018 року, де підставою звільнення зазначено ч.1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 30).

Відповідно до довідки про доходи, середньомісячна заробітна плата позивача складає 8775, 43 грн. (без врахування обов'язкових утримань та платежів), середньоденна заробітна плата складає - 428, 07 грн. (а. с. 31).

Службовою запискою радник генерального директора СП ТОВ «Світловодськпобут» повідомив, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 38 КЗпП України, оскільки підприємством не порушувалось трудове законодавство та умови колективного договору, заробітна плата виплачувалась вчасно. В зв'язку з чим, запропоновано звільнити ОСОБА_1 за ч.1 ст. 38 КЗпП України, а наказ № 57/К від 10.04.2018 року необхідно скасувати. (а.с. 32).

Відповідно до довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» встановлено, що в березні місяці 2018 року позивачу нараховано заробітну плату в сумі 8700,00 грн., індексація заробітної плати в сумі 54, 62 грн., виплачено у березні 2018 року 16149, 52 грн. (заробітна плата за лютий та березень), на квітень 2018 року залишок складає 47, 47 грн., нараховано у квітні 1740,00 грн., індексація заробітної плати 10, 92 грн., компенсація 14 днів відпустки 5644, 66 грн., виплачено на картковий рахунок 11.04.2018 року 6000, 91 грн. (а.с. 33).

З наказу № 16/1 від 11.04.2018 року вбачається, що наказ № 57/К від 10.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту)» скасовано у зв'язку із приведенням кадрової документації до вимог чинного законодавства України та враховуючи службову записку радника генерального директора від 11.04.2018 року. (а.с. 34)

Відповідно до наказу № 59/1 (розпорядження) від 11.04.2018 року звільнено з 11.04.2018 року ОСОБА_1 з посади головного інженера за власним бажанням за ч.1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 35).

З вказаним наказом позивач не ознайомлений.

Згідно копій листів від 11.04.2018 року та 24.05.2018 року ОСОБА_1 направлено повідомлення про скасування наказу про його звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України та про видання наказу про звільнення на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України (а.с. 36, 37).

Докази того, що позивач отримував вказані листи у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач звертався до відповідача із заявою про звільнення за власним бажання на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України та просив звільнити його з 11.04.2018 року та здійснити відповідний грошовий.

Дана заява була розглянута і задоволена, на підставі якої видано наказ № 57/К від 10.04.2018 року про звільнення з 11.04.2018 року ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, який в подальшому скасований самим відповідачем та видано наказ № 16/1 від 11.04.2018 року «Про скасування наказу № 57/1 від 10.04.2018 року «Про припинення трудового договору (контракту) з формулюванням звільнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 38 КЗпП України».

Скасовуючи відповідний наказ відповідачем порушено трудові права позивача, оскільки звільнення за ч.1 ст. 38 КЗпП України не відповідало внутрішньому волевиявленню ОСОБА_1 та не передбачало виплати вихідної допомоги.

Позивачу у відповідності до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору має виплачуватися вихідна допомога в розмірі тримісячного середнього заробітку.

Стаття 116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Статтею 117 КЗпП України чітко визначає, що при відсутності спору про розмір належних звільненому працівникові сум, його середній заробіток виплачується за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Дана норма є однозначною, двоякому трактуванню не підлягає і будь-які правові висновки Верховного Суду про застосування даної норми права у іншому значенні відсутні.

Довідкою СП ТОВ «Світловодськпобут» від 16.07.2018 року визначено середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача у сумі 8775, 43 грн. та 428, 07 грн. відповідно.

Вказана довідка сторонами не оспорювала ся.

Стягуючі із відповідача вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку, суд першої інстанції врахував середньомісячну заробітну плату, а при стягненні виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку враховано розмір середньоденної заробітної плати, а тому вказаний розрахунок суду здійснено у відповідності до трудового законодавства.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Спільного Підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» - залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

15.02.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник