Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 342/900/16-ц

провадження № 61-19113св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Калараша А. А., Литвиненко І. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року в складі судді Ничик Г. І. та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року в складі колегії суддів: Васильковського В. М., Девляшевського В. А., Матківського Р. Й.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК «Українська страхова група») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 24 липня 2015 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2001-15-00086, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 20 жовтня 2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen LT 55», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Постановою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України.

21 жовтня 2015 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши при цьому усі необхідні документи. Відповідно до звіту № 199, ремонтної калькуляції від 23 листопада 2015 року № КА-6909 був складений страховий акт № КА-6909 та розрахунок до нього. На підставі вказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 244 326,92 грн.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Volkswagen LT 55», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0912495, за умовами якого розмір ліміту за заподіяння шкоди майну становить 50 000 грн, розмір франшизи 1 000 грн.

Отже, сума, яку не покриває поліс, становить 195 326,92 грн (244 326,92 грн -49 000,00 грн).

13 травня 2015 року позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування шкоди, проте остання залишена без відповіді.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь

195 326,92 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2 929,00 грн.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від

30 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ «СК «Українська страхова група» відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повинен, крім факту спричинення шкоди, обґрунтувати її розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розміром відшкодування, проте заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що позивачем не надано належних доказів визначення реальних збитків, завданих власнику пошкодженням автомобіля «Toyota Higlander», із визначенням вартості відновлювального ремонту цього транспортного засобу саме у сумі 247 826,92 грн, та документів, які б підтверджували реальну вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, а також підстав для виплати страхового відшкодування ТОВ «Терко Авто Інтернешнл».

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У лютому 2017 року ПАТ «СК «Українська страхова група» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від

30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від

17 січня 2017 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник звертає увагу на те, що вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, на яку посилаються суди в оскаржуваних рішеннях, не передбачають обов`язкового виклику сторін. Всі відомості та пошкодження автомобіля «Toyota Higlander» вказані в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, а до апеляційної скарги були додані всі необхідні документи оцінювача.

При цьому посилається на те, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Доводи суду щодо перерахування коштів на рахунок ТОВ «Терко Авто Інтернешнл» є взагалі безпідставними, оскільки позивач здійснював розрахунок страхового відшкодування на підставі калькуляції, а перерахування коштів здійснювалося відповідно до заяви страхувальника та листа вигодонабувача на рахунки вказаної станції технічного обслуговування. Тобто, в цьому випадку позивач не повинен надавати докази проведення ремонтних робіт автомобіля, оскільки виплата має проводитися в межах різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

12 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року справу за позовом ПАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за касаційною скаргою ПАТ «СК «Українська страхова група» рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виклад фактичних обставин справи, встановлених судами

Судом установлено, що 24 липня 2015 року між ПАТ СК «Українська страхова група» та ОСОБА_2 укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2001-15-00086 автомобіля «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час строку дії цього договору 20 жовтня 2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Higlander» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen LT 55», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Городенківського районного суду від 26 листопада 2015 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог пунку 12.1 Правил дорожнього руху України.

21 жовтня 2015 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування, в результаті чого ПАТ СК «Українська страхова група» підставі ремонтної калькуляції від 23 листопада 2015 року № КА-6909 та страхового акту № КА-6909 виплатила ТОВ «Терко Авто Інтернешнл» страхове відшкодування у розмірі 244 326,92 грн, відповідно до платіжних доручень від 26 та 27 листопада 2015 року № № 21595, 21596.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Volkswagen LT 55» ОСОБА_1 застрахована у ПАТ СК «Український страховий стандарт» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0912495, за умовами якого розмір ліміту за заподіяння шкоди майну становить 50 000,00 грн, франшиза 1 000,00 грн.

ПАТ СК «Український страховий стандарт» в межах ліміту здійснила виплату страхового відшкодування ПАТ СК «Українська страхова група» у розмірі 49 000,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України

«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно із статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто право вимоги до особи, винної в заподіянні шкоди страхувальнику, переходить до страховика в межах фактичних витрат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Тобто Верховний Суд не має права встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Враховуючи наведене, ухвалюючи оскаржувані рішення, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, з огляду на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження реальних збитків, завданих власнику пошкодженого автомобіля «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з визначенням вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, з огляду на те, що обов`язковим для вимоги страховика до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати, є визначення фактичного розміру шкоди, а страхова виплата за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків.

Доводи касаційної скарги про те, що у виниклих між сторонами правовідносинах позивач не повинен надавати докази проведення ремонтних робіт пошкодженого автомобіля «Toyota Higlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки виплата має проводитися в межах різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, не заслуговують на увагу.

Страхова виплата за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків, тобто особа, відповідальна за завдані збитки, не повинна відшкодовувати страховій компанії виплачену застрахованій особі суму страхового відшкодування, без підтвердження реальних збитків, завданих власнику пошкодженого автомобіля, з визначенням вартості його відновлювального ремонту.

Інші доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність судових рішень та по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Суди забезпечили повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення судів відповідають нормам матеріального та процесуального права. Наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська