Справа № 584/1837/18
Провадження № 2/584/237/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2019 Путивльський районний суд Сумської області в особі : головуючого - судді Токарєва С.М., при секретарі Зікрати Я.В., без участі учасників справи, розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і просили визнати за ними право спільної часткової власності (по 1/2 частці за кожною) на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП «Спадщанське», розташовану на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.03.1998 в с. Спадщина Путивльського району Сумської області.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що як спадкоємці за заповітом спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але в той же час оформити в нотаріальному порядку зазначене майно позбавлені можливості в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначену земельну частку (пай).

Посилаючись на зазначене, просили позов задовольнити, а витрати по сплаті судового збору просили покласти на них.

У судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримали.

Відповідач також не з'явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, просив справу розглянути за відсутності його представника. Про правові наслідки визнання позову обізнаний.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на матеріали справи, на підставі ст. 534 ЦК Української РСР (1963 р.) позивачі є спадкоємцем за заповітом від 16.10.1995, який не змінювався та не скасовувався, після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.03.1998 в с. Спадщина Путивльського району Сумської області.

Прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (розпорядився особистими речами померлої).

Інші спадкоємці за цим заповітом спадщину не прийняли та на неї не претендують.

До спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Спадщанське», розташованої на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області.

При цьому, отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачі не можуть з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на нього, що вбачається з постанови нотаріуса від 23.11.2018 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0220710 від 20.03.1997 вбачається, що його видано ОСОБА_3, мешканці с. Спадщина, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Спадщанське» Путивльського району Сумської області, на право на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, щододається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їхреєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є :свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член коллективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК Української РСР (1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Частиною 2 ст. 548 ЦК Української РСР (1963 р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Встановивши, що правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено, а видача його дубліката чинним законодавством не передбачена, що унеможливлює реалізацію позивачами своїх спадкових прав, суд вважає, що останні підлягають судовому захисту, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб.

Понесені судові витрати по оплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду позивачі просили не розподіляти.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 525, 534, 548 ЦК Української РСР (1963 р.), ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», п.п. 2, 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП- НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2, задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності (по 1/2 частці за кожною) на земельну частку (пай) розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Спадщанське», розташовану на території Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0220710 від 20.03.1997, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.10.1995 секретарем виконавчого комітету Сафонівської сільської ради Путивльського району Сумської області за № 53 в реєстрі, після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.03.1998 в с. Спадщина Путивльського району Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Токарєв