Справа № 541/2643/19
Провадження №2/541/1325/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
27 грудня 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:
головуючої , судді Куцин В.М.,
секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,
20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, оскільки відповідач ОСОБА_2 , який є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу, тому що має задовільний стан здоров`я, є працездатним, військовослужбовець, має постійний дохід, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2019 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали на подання до суду відзиву на позовну заяву та роз?яснено право та порядок такого подання.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Суду пояснила, що відповідач добровільно не надає допомоги. Визнала, що відповідач дійсно має непрацездатних батьків, але заперечувала , що надає їм допомогу . З позовом звернулася до суду, так як утримання дитини потребує значних витрат, в зв`язку з необхідністю розвитку її здібностей з музики, вокалу та вивчення іноземної мови.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів, однак просив визначити суму з урахуванням його матеріального становища, так як він не має власного житла, винаймає квартиру, має на утриманні непрацездатних батьків, які проживають на окупованій території та неповнолітню дитину, крім дочки ОСОБА_4 .
Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 листопада 2009 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с.3). Від цього шлюбу народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 4).
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько( -ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
6) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позивач в супереч вимог ст. 81 ЦПК України не надала доказів, що саме такий розмір (1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача) необхідний для гармонійного розвитку дитини. Як і відповідач не надав докази про перебування на його утриманні інших неповнолітніх дітей.
Враховуючи, що відповідач має непрацездатних батьків, не має власного житла , що не заперечувала позивач в судовому засіданні та між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дитини, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 (одна шоста) частина всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
При визначенні розміру аліментів суд не може взяти до уваги твердження позивача, що остання несе значні витрати на утримання дитини, які викликані розвитком здібностей дитини з музики, вокалу та вивчення іноземної мови, оскільки відповідно до положень ст. 185 СК України такі витрати є додатковими, та питання щодо їх розподілу між батьками підлягають вирішенню в іншому спорі.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог що зумовлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави 768 гривень 40 копійок. судового збору пропорційно до задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 180-182 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 273, 352 ЦПК України , суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .
Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, рнокпп НОМЕР_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 м. Миргород, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки міста Миргород, Полтавської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 (одна шоста) частина всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, рнокпп НОМЕР_2 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 м. Миргород, проживаючого АДРЕСА_1 , 768 (сімсот шістдесят вісім ) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.
Допустити рішення до негайного виконання в межах платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 02 січня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин