Справа № 307/2056/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Куштан Б.П.,

секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Тячівського районного суду від 12 грудня 2017 року у справі №307/2056/17 (Головуючий: Розман М.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку про виселення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 17 000 доларів США строком до 09.05.2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали договір іпотеки №МКТWGK01270176 від 11.05.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. за реєстровим номером №750.

Згідно з п.1.2 договору іпотеки відповідач ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , яке належить відповідачам на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 10 лютого 2014 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилаючись на вказані обставини та вимоги ст.40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 Житлового кодексу України, ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ПАТ КБ «ПриватБанк» просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тячівського районного суду від 12 грудня 2017 року у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як відповідно до ч.2 ст.109 ЖК України на кредитора не покладено обов`язок за власний рахунок надати житло боржнику, який підлягає виселенню з предмета іпотеки. При вирішенні спору у даних правовідносинах суд повинен був керуватися положеннями Глави 6 ЖК України, яка регламентує користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах приватного житлового фонду та виселення з них на підставі ст.ст.150-174 вказаного Кодексу) та яка не містить обмежень щодо розпорядження власниками житлом, яке є їх власністю, також не містить обмежень щодо їх виселення у разі звернення стягнення на їхнє приватне житло, у разі неналежного виконання грошового зобов`язання, забезпеченого цим житлом.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на неодноразові виклики у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені і від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із важким станом матері, підтверджуючих документів про хворобу матері, яка перешкоджає з`явитися до суду не надав і судова колегія вважає справу розглянути без участі відповідачів відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

При постановленні рішення про відмову у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції із посиланням на вимоги ст.33 ч.3, ст..39 ч.ч.1, 2, ст.40 ч.ч.1, 2 Закону України «Про іпотеку», ч.ч.2, 3 ст.109 Житлового кодексу України, зазначив, що оскільки позивачем у даній справі не надано доказів того, що переданий в іпотеку житловий будинок був придбаний за рахунок отриманих кредитних коштів, то підстав передбачених законом для виселення мешканців із цього будинку без надання їм іншого постійного житла немає.

Із даним висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

Встановлено, що 11 травня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №МКТWGK01270176, відповідно до якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти: надання готівкою через касу на строк по 09.05.2025 року включно у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 20 935,00 доларів США на наступні цілі: купівля житла у сумі 17 000 доларів США і на оплату страхових платежів у сумі 393 500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Згідно договору купівлі-продажу від 11 травня 2005 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та з другої сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 домовились, що продавці передали, покупці прийняли у власність житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 127,3 кв.м. у тому числі житловою площею 38,70 кв.м. і продаж зазначеного житлового будинку вчиняється за ціною 132 024,00 грн. та домовленістю сторін розрахунок між ними за даний житловий будинок має бути здійснено до 11 травня 2005 року (а.с.151).

Свої зобов`язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав у повному обсязі надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, що сторонами не оспорюється.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк», як Іпотекодержатель та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем, майновим поручителем ОСОБА_2 уклали договір іпотеки від 11 травня 2005 року посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. за реєстровим номером №750 і згідно п.1.2 цього договору ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., який належить іпотекодавцю ОСОБА_1 у Ѕ частині та в Ѕ частині майновому поручителю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, і в договорі іпотеки зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тячівського районного суду від 10 лютого 2014 року у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №МКТWGK01270176 від 11.05.2005 року у розмірі 567 757 грн. 49 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 Житлового кодексу України, - звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

При прийнятті рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

26 жовтня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» за №30.1.0/2-625 надіслав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу про добровільне звільнення ними житлового будинку, загальною площею 68,20 кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом з усіма незареєстрованими у предметі іпотеки членами сім`ї та іншими мешканцями (а.с.14, 15) і дана вимога відповідачами не виконана.

Отже, п.1.1 кредитного договору №МКТWGK01270176 від 11.05.2005 року та п.1.1 договору іпотеки стверджується, що кредит був виданий саме на покупку житла, спірний будинок було придбано відповідачами саме в день оформлення кредиту ними, а саме 11.05.2005 року згідно договору купівлі-продажу і рішенням Тячівського районного суду від 10 лютого 2014 року звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 , як предмет іпотеки і матеріали справи не містять доказів, про те, що позивач не надав доказів, що житловий будинок був придбаний за кредитні кошти не відповідає дійсності.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у частині виселення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із вищезазначених підстав згідно до положень ч.ч.1, 2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ч.ч.1-3 ст.109 ЖК України слід задовольнити, а у виселенні інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у будинку, слід відмовити, оскільки позивач не зазначив, які саме особи, крім відповідачів, зареєстровані або проживають у будинку.

Судові витрати у відповідності до ст.ст.133, 141 ЦПК України сплачені ПАТ КБ «ПриватБанк» у вигляді судового збору при зверненні в суд із позовом у сумі 1 600 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 2 400 грн., а всього на загальну суму 4 000 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача по 2 000 грн. з кожного.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч.ч.2, 3 ст.109 Житлового кодексу України,судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 12 грудня 2017 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із житлового будинку (предмету іпотеки) розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений ними судовий збір по 2 000 грн. з кожного.

У решті позову відмовити.

Постанова набираєзаконної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 27 грудня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой