Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 161/4629/16-ц

провадження № 61-27750св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2017 року в складі судді Ковтуненка В. В. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Грушицького А. І., Данилюк В. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 06 травня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 267/М, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 17 тис. дол. США на термін до 05 травня 2011 року.

В результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору станом на 29 лютого 2016 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором становить 14 624,42 доларів США, яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2017 року позов банку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 14 624,42 дол. США заборгованості за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 267/м та 5 933,86 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник неналежним чином виконує умови кредитного договору в результаті чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку, який звернувся до суду з цим позовом у межах позовної давності, про застосування якої просив відповідач.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня

2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій 23 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову банку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зЛуцького міськрайонного суду Волинської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

28 грудня 2017 року справу передано до Верховного Суду.

20 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив АТ КБ «ПриватБанк» на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала скаргу та доводи відзиву на касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та несправедливими, ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Банк звернувся до суду з цим позовом поза межами позовної давності, про застосування якої він просив.

Відзив АТ КБ «ПриватБанк» на касаційну скаргу ОСОБА_4 мотивований тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права. Банк звернувся до суду з цим позовом з дотриманням позовної давності.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 06 травня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 267/м, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 17 тис. дол. США зі строком повернення не пізніше 05 травня 2011 року, сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів у порядку, на умовах та в строки визначені договором.

Позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує у зв'язку з чим станом на 29 лютого 2016 року існує заборгованість у розмірі 46 651,09 дол. США, з яких: 7 764,01 дол. США тіло кредиту, 19 788,23 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитом, 19 098, 85 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення банку про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом (заявою) вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору № 267/м у травні 2009 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 08 травня 2009 року становить 16 599,44 дол. США та складається з: 14 626,47 дол. США заборгованість за кредитом, 1 078 долю США, 73,66 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 32,40 штраф (фіксована частина), 788,91 дол. США штраф (процентна складова).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2009 року, ухваленим у справі № 2-6213/2009 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно, позов банку задоволено. Передано в заклад банку шляхом вилучення у ОСОБА_4 належного йому на праві власності автомобіля Volkswagen Caddy (модель: Volkswagen Caddy, рік випуску: 2001, тип ТЗ: вантажний фургон, № кузова/шасі НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_3); автомобіль Volkswagen Transport, (модель: Volkswagen Transport, рік випуску: 1998, тип ТЗ: легковий пасажирський, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_4). В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 06 травня 2008 року № 267/м у розмірі - 165 99,44 дол. США звернуто стягнення на зазначені автомобілі, шляхом їх продажу банком, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем зі зняттям вказаного автомобілів з обліку в органах ДАІ України. Вирішено питання про судові витрати у справі.

Згідно з частиною третьої статті 61 ЦПК України (у чинній на час розгляду судами справи редакції) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Звернувшись у 2009 році до суду з позовом про стягнення усієї заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» змінило строк виконання основного зобов'язання з 05 травня 2011 року на травень 2009 року, а тому з моменту пред'явлення указаної позовної вимоги припинилося і право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Ураховуючи наведене підстави для покладення на відповідача обов'язку сплатити на користь позивача заборгованість за кредитом, відсотки та пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором відсутні.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, а тому оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог банку, то сплачений відповідачем судовий збір, а саме: 3 тис. грн за подання апеляційної скарги та 7 849,07 за подання касаційної скарги, всього 7 120,63 грн, підлягають стягненню з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4

Керуючись статями 141, 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_410 120,63 грн (десять тисяч сто двадцять гривень шістдесят три копійок) понесених судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. М.Коротун

В. І. Крат