Ухвала

Іменем України

11 лютого 2019 року

місто Київ

справа № 487/2376/18

провадження № 61-2540ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Промхімскло», ОСОБА_5,

третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промхімскло» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року у складі судді Бобрової І. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2019 року у складі колегії суддів: Бондаренко Т. З., Прокопчук Л. М., Царюк Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промхімскло»

(далі - ТОВ «Промхімскло»), ОСОБА_5, третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, в якому просить зняти арешт з автомобіля марки «ЗАЗ-Daewoo», що належить позивачу, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження від 20 лютого 2014 року за виконавчим провадженням № 42175848 та виключити його з опису.

Свої вимоги мотивувала тим, що на виконанні у Заводському відділі Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 42175848 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в розмірі 318 554, 56 грн. Під час виконавчого провадження державним виконавцем на все нерухоме та рухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт, зокрема на автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», який відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2014 року визнаний власністю ОСОБА_4

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

У липні 2018 року ТОВ «Промхімскло» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про накладення стягнення на майно відповідачів, яке є спільною власністю подружжя ОСОБА_5, відповідно до його переліку та вартості, що визначені за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2014 року за позовом про поділ майна.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року зустрічну позовну заяву повернуто як неподану.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2019 року ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовувалось тим, що зустрічний позов не є взаємопов'язаним з первісним позовом, спільний їх розгляд в одному провадженні є недоцільним.

ТОВ «Промхімскло» 25 січня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що судами першої та апеляційної не враховано, що первісний і зустрічний позови виникають з одних й тих самих правовідносин, а саме з постанови державного виконавця ВП № 42175848 від 20 лютого 2014 року про арешт майна, що є спільною сумісною власністю відповідачів, в тому числі автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo; позови є взаємопов'язані, тому що стосуються спору між ОСОБА_4 та заявником щодо можливості звернення стягнення на автомобіль марки ЗАЗ-Daewoo, що був сумісною власністю відповідачів як подружжя на момент його арешту 20 лютого 2014 року за виконавчим провадженням ВП № 42175848; крім того, задоволення зустрічного позову виключить повністю задоволення первісного позову.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Зокрема, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Аналіз наведеної норми права свідчить, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред'явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що предметом спору за первісним позовом є об'єкти права особиста власність позивачки, на захист якої вона звернулась; предметом зустрічного позову є доведення укладення господарського договору в інтересах сім'ї та накладення стягнення на спільне майно подружжя, у зв'язку з тим, що виконавче провадження про стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь ТОВ «Промхімскло» грошових коштів за рішенням Господарського суду Миколаївської області від 25 листопада 2013 року не завершено і він ухиляється від такого виконання рішення суду.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що зустрічний позов не взаємопов'язаний з первісним позовом, спільний їх розгляд в одному провадженні є недоцільним, підстави і предмет позову є різними.

Судом першої інстанції аргументовано повернуто зустрічну позовну заяву із дотриманням вимог частини другої статті 193 ЦПК України.

Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з його вимогами в загальному порядку, його процесуальні права не порушені.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промхімскло» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 16 січня 2019 року за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промхімскло», ОСОБА_5, третя особа - Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про зняття арешту та виключення майна з опису відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик