ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1611/18
провадження № 2/691/195/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Городищенська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, та керуючись ст. ст. 121, 141, 150, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 27, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Городище Черкаської області, стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тих підстав, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, свідомо самоусунувся від будь-якого спілкування з дочкою, її виховання та утримання. Вказує, що 26.07.2014 року з ОСОБА_2 уклала шлюб. Однією сім`єю прожили близько дев`яти місяців. Сімейне життя не склалося, виникали часті непорозуміння, конфлікти. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька - ОСОБА_3 . Вже на час народження дитини відповідач з сім`єю не проживав. З полового будинку її та дитину не забирав, не проявляв стосовно дитини батьківських почуттів. Проживають з дитиною в будинку батьків, утриманням дитини, її щоденними потребами та вихованням займалася самотужки та при допомозі батьків. Відповідач власною дитиною не цікавився взагалі. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Зважаючи на такі обставини звернулася з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Городищенського районного суду від 09.12.2016 справа № 691/1282/16-ц провадження № 2/691/648/16 шлюб між ними розірвано. Весь цей час відповідач не піклується про життя і здоров`я доньки, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, не виявляє бажання спілкуватись з донькою, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, тобто не виконує обов`язків по вихованню дитини. На даний час дитина проживає з нею, повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач свідомо не приймає будь-якої участі у вихованні, не виявляє бажання навіть бачити свою доньку, хоча є працездатною особою, проте в матеріальному утриманні дитини участі не приймає. Визначених судом аліментів не сплачує в повному обсязі. Існує значна заборгованість. Не мешкає з позивачкою уже більше двох років. Орган опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації у своєму Висновку від 27.11.2018 року № 603/01-01-24 зазначив про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 виключно в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 . В зв`язку з чим звернулася до суду.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, будучи вчасно та належним чином повідомленим про слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 701, з відміткою про отримання за адресою проживання, та оголошенням на офіційному сайті Судової влади України, так як за даними реєстру місця проживання, територіальної громади Городищенської міської ради, інформація відсутня. Заяви та/або клопотання, відзив на адресу суду не надходили.

Підстави для відкладення судового розгляду відсутні.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, вказавши, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує належні умови її проживання, не проявляє жодного інтересу до дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дитина фактично не знає батька, так як той з народження доньки, більше п`яти років, ні разу не прийшов, не поцікавився дитиною, не допоміг ні морально, ні фінансово у її вихованні, утриманні, фактично самоусунувшись від батьківства.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування Городищенської РДА Черкаської області Базило О.М., позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити виключно в інтересах дитини, оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків є недопустимим. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 виносилося на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Городищенської районної державної адміністрації. 27.11.2018 прийнято рішення. Батько дитини на розгляд комісії не прибув, як і не бажав надати пояснення. Більше року не поцікавився прийнятим рішенням. ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши учасників справи, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

Батьки, за нормами ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини.

За даними свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.04.2015 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 56 від 15.04.2015 року.

Кожна дитина, за нормами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З 26.07.2014 року позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, та відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 09.12.2016 року, шлюб розірваний, визначено місце проживання дитини, доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, ОСОБА_1 (дитина проживає з матір`ю, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання за відомостями виконавчого комітету Городищенської міської ради та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7114-).

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України - позбавлення батьківських прав.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, на утриманні ОСОБА_1 перебуває малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає, зі слів батьків ОСОБА_1 , сусідів, до родини не навідується, на протязі трьох років його ніхто не бачив, вказане підтверджується також поясненнями сусідів ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..

Адміністрація ДНЗ № 3 «Веселка», повідомила в листі № 109 від 28.11.2018 року, що участі у освітньо-виховному процесі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько дитини не приймає.

Аліменти на утримання дитини відповідач не сплачує частково, має заборгованість, що складає 20306 грн. (довідка-розрахунок по аліментах № 907/159-47 від 01.12.2018 року, постанова про накладення штрафу за наявність заборгованості по сплаті аліментів від 06.09.2018 року ВП № 53644376).

Частиною 2 статті 164 СК України, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вказує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками - п. 16 вищенаведеної постанови.

За Висновком Органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 27.11.2018 року № 603/01-01-24, вбачається, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3 , оскільки батько дитиною не цікавиться, не займається її вихованням, не надає допомоги, має значну заборгованість по аліментах.

Суд, при прийнятті рішення, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини, у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини та водночас нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими, що і зазначено в п.79 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (заява № 35991/04).

ОСОБА_3 народилася в зареєстрованому шлюбі, та шлюб між батьками (позивачем та відповідачем) розірваний, разом не проживають.

Батько участі у вихованні дитини не приймає.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Городищенської районної державної адміністрації Черкаської області від 27.11.2018 року № 603/01-01-24, з врахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої ОСОБА_3 .

Позивач у судовому засіданні повідомила, що відповідач долею дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, свої батьківські обов`язки не виконує, матеріально дитині не допомагає.

Зі сторони відповідача, доказів на спростування наведеного, суду не було надано, що підтверджує відсутність інтересу до дитини та небажання займатися її вихованням. Відзив не надходив.

Суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, остільки під час судового розгляду, встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, дитячу установу не відвідував, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною, самоусунувся від виховання та утримання дитини, що є підставами позбавлення батьківських прав та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, ст. ст. 150, 155, п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.166, ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2, 4 - 8, 10 - 13, 18, 76, 89, 223, 258, 259, 265, 268, 273, 352 - 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 , стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 02.01.2020 року.

Суддя Л. П. Синиця