МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1683/19

"22" серпня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

з секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином в розмірі 2697.50 гривень матеріальної шкоди, 5000.00 гривень моральної шкоди та 1000, 00 гривень за послуги адвоката посилаючись на те, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 30.11.2018 року по справі №370/3221/18 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та з застосуванням вимог ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України призначено покарання три роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки з виконанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В ході судового розгляду було встановлено, що 05.09.2018 року, близько 14.30 години ОСОБА_2 , прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою найму житла для подальшого проживання. Зайшовши на територію домоволодіння ОСОБА_2 виявив відсутність будь-яких осіб на території даного домоволодіння, після чого обходячи будинок навколо, виявив привідкрите вікно будинку, за яким на столі в будинку побачив ноутбук разом з заводським зарядним пристроєм та особисті речі, які належали ОСОБА_1 , після чого в ОСОБА_2 виник умисел на вчинення крадіжки вище вказаних речей. Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 відразу після виникнення умислу, близько 14.35 години відкрив вікно до зазначеного будинку, перехилився всередину та діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, з метою збагачення за рахунок чужого майна, умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає викрав з будинку документ в червоній обгортці, а саме: закордонний паспорт України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 та ноутбук чорного кольору марки «Acer Aspire 5552» разом з заводським зарядним пристроєм.

В результаті злочинних дій ОСОБА_2 заподіяв їй, ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 2697.50 гривень.

На підставі ст.55 КПК України вона, ОСОБА_1 визнана потерпілою по вищевказаному кримінальному провадженню. Цивільний позов в межах розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 вона не подавала.

Позивачка ОСОБА_1 просить: стягнути з ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2697.50 гривень, 5000.00 гривень моральної шкоди, 1000.00 гривень за послуги адвоката.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року відкрито провадження в справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 30.11.2018 року по справі №370/3221/18 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357 КК України та з застосуванням з застосуванням вимог ст.75, п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України призначено покарання три роки позбавлення волі з іспитовим строком два роки з виконанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В результаті злочинних дій засуджений ОСОБА_2 заподіяв потерпілій ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 2697.50 гривень (а.с.6-7).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що за загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи (в частині стягнення матеріальної шкоди), перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2697.50 гривень майнової шкоди, завданої злочином, як наслідок, в цій частині позовних вимог позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди, позивачка в обґрунтування розміру моральної шкоди, який оцінює в 5000,00 гривень, зазначає, що моральна шкода, яка завдана злочином, полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок викрадення її майна. В результаті психологічного навантаження було тимчасово втрачено спокій та моральну рівновагу, порушений нормальний ритм життя, сон, апетит, значно знизилися працездатність. Крім того, душевні страждання також полягають у невиконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо відшкодування вартості викраденого майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування також враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000.00 гривень, підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 1000.00 гривень.

Згідно договору про надання юридичних послуг від 31.05.2019 року, звіту про надання юридичних послуг від 31.05.2019 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №014 від 31.05.2019 року, вартість послуг адвоката відповідно до п.3.1. договору про надання юридичної допомоги становить 1000.00 гривень, які сплачені позивачкою (а.с.9-11).

Згідно ч.1.2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 1000.00 гривень витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката є обґрунтованою та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ч.3 ст.23, ст.1167, 1168 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , спричинену матеріальну шкоду у розмірі 2697.50 гривень, 1000.00 гривень моральної шкоди, 1000.00 гривень за послуги адвоката.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати його складення, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя