Справа № 369/7991/18
Провадження № 2/369/3121/19
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря - Середенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 09.01.2017 року було надано ОСОБА_2 позику у розмірі 300 доларів США, що підтверджується заявою складеною відповідачем та розпискою від 09.01.2017 року. Відповідач зобов`язався повернути позивачу позику в розмірі 3000 доларів США до 30.01.2017 року. Позивачем 06.02.2018 року та 26.03.2018 року направлено вимоги про повернення грошових коштів.

Відповідач у добровільному порядку повертати грошові кошти відмовляється.

На підставі викладеного позивач просила стягнути з ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_4 грошові кошти: суму боргу в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, що по курсу НБУ на момент подачі позову становить 78 807 грн.; суму 3 % річних в розмірі: 3 396, 38 грн.; а також судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов просив задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року скасовано заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 лютого 2019 року.

Після перегляду заочного рішення відповідачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів часткового повернення боргу позивачу до звернення її з позовом до суду, а також не заявлено клопотання про витребування доказів у разі складності їх отриманні, не повідомлено суду причини неможливості надати докази.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 09.01.2017 року отримав позику в розмірі 3 000, 00 доларів США, яку зобов`язався повернути до 30 січня 2017 року. (а.с.5,6)

06.02.2018 року та 26.03.2018 року позивачем направлено на адресу відповідачів заяви про врегулювання спору в досудовому порядку та добровільне повернення коштів.

Як вбачається із матеріалів справи, на теперішній час відповідач суму боргу в розмірі 3000 доларів США не повернув та ухиляється від повернення позики.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.539 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із частиною 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України визначено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено того факту та не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 , та отримані кошти відповідачем 1 в інтересах сім`ї, а тому і відсутні підстави стягнення коштів з ОСОБА_3 .

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору та положень чинного законодавства, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 82203, 38 грн. з яких: сума основного боргу - 78 807 грн., три відсотки річних - 3 396, 3 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики Відповідачами суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов`язань за договором позики від 09.01.2017 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст. 141 ЦПК України.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір за позовні вимоги в розмірі 788,08 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 18150 грн., які також підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 відповідно в розмірі 18938,08 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 82 203, 38 грн. (вісімдесят дві тисячі двісті три гривні 38 копійок), з яких: сума основного боргу - 3 000 (три тисячі) доларів США, що за курсом НБУ станом на момент звернення до суду з позовом становить 78 807 грн. (сімдесят вісім тисяч вісімсот сім гривень), три відсотки річних - 3 396 (три тисячі триста дев`яносто шість гривень) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в розмірі 18938,08 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім грн. 08 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 04 листопада 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич