Провадження № 22-ц/802/192/19 Категорія: 19 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Грушицького А.І., Шевчук Л.Я.,

секретар судового засідання Савчук О.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний виконавець ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання оспорюваних правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2018 року представник позивача ОСОБА_3 ? ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Заяву мотивує тим, що ним в інтересах ОСОБА_3 14.12.2018 року подано позов в суд до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, приватний виконавець ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсними договорів від 26 лютого 2016 року купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0, 2175га, 0, 2500га, житлового будинку, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та витребування цього майна з чужого незаконного володіння у ОСОБА_5 Згідно договору дарування 22 червня 2004 року отримав у власність житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1. 15.07.2004 року на підставі рішення Боголюбської сільської ради ОСОБА_3 отримав право власності на земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 2175 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0, 25 га. 05.12.2015 року нотаріусом незаконно, за підробленими документами, підставній особі було видано довіреність не від позивача, а від підставної особи з ідентичним ім'ям ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_9 Тривалий час ОСОБА_3 перебував за кордоном, у періоди відсутності оригінали документів зберігались у його знайомого - ОСОБА_10 26.02.2016 року було відчужено на користь ОСОБА_4 земельні ділянки та житловий будинок. Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.04.2016 року ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_8 спірні житловий будинок та земельні ділянки. 18.09.2018 року відбулися електронні торги, за результатами яких ОСОБА_5 набула у власність незавершений будівництвом житловий будинок, житловий будинок, земельні ділянки площею 0, 2193 га, 0, 2175га, та 0, 0307 га. Межі земельної ділянки 0, 2500га були змінені. 25 травня 2018 року відкрито кримінальне провадження за фактом посвідчення завідомо підроблених офіційних документів. Договори купівлі-продажу земельних ділянок та житлового будинку не відповідають вимогам закону, так як не підписані ОСОБА_3, є недійсними, оскільки вчинені внаслідок злочину. Відповідно є підстави витребування майна у добросовісного набувача. Забезпечення позову є нагальним питанням, адже при наявності у ОСОБА_5 зареєстрованого права власності це може призвести до подальшого незаконного відчуження нерухомого майна чи його зміни. Просив вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а саме: земельні ділянки площею 0, 2500 га та 0, 2175 га, що розташовані в с. Боголюби Луцького р-ну, кадастрові номери яких НОМЕР_1 та НОМЕР_2; житловий будинок АДРЕСА_1; заборонити ОСОБА_5 та будь-яким іншим фізичним, юридичним особам до моменту вирішення справи по суті та вступу рішення у законну силу, вчиняти будь-які дії на вищевказаних земельних ділянках та у житловому будинку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2018 року заяву про забезпечення позову в даній цивільній справі задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в с. Боголюби Луцького р-ну Волинської обл.; - земельну ділянку, загальною площею 0, 2175 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована в с. Боголюби Луцького р-ну Волинської обл.; - житловий будинок АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0, 2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в с. Боголюби Луцького р-ну Волинської обл. Заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо: - земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, загальною площею 0, 2500 га, призначеної «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», кадастровий номер НОМЕР_1; - земельної ділянки, щодо якої видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, загальною площею 0, 02175 га, призначеної «для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер НОМЕР_2; - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу. Вважає, що ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд не перевірив індивідуальних ознак майна, на яке накладено арешт; земельної ділянки площею 0, 2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої в с. Боголюби Луцького району не існує, як об'єкта цивільних прав, земельна ділянка площею 0, 2175 га з кадастровим номером НОМЕР_2 має цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а не для ведення особистого селянського господарства. Отже, заходи забезпечення вжито до майна, якого не існує. Заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому суд повинен був повернути її, а не розглядати, оскільки ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна, не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу відповідача. Вважає апеляційну скаргу необгрунтованою, невмотивованою. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - без змін з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі за позовом ОСОБА_3, оскільки предметом позовних вимог є нерухоме майно позивача, право власності на яке, на його думку, було порушеним.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на дійсних обставинах справи та відповідних нормах процесуального закону, а тому з ним повністю погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 22.06.2004 року належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1

Відповідно до рішення Боголюбської сільської ради від 15.07.2004 року № 18/2, державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 0, 2175 га для ведення особистого селянського господарства та 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Боголюби, Луцького району, Волинської області.

Згідно договору купівлі - продажу будинку від 26.02.2016 року ОСОБА_3 відчужив будинок в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 Відповідно до договорів купівлі продажу земельної ділянки від 26.02.2016 року ОСОБА_3 відчужив земельні ділянки площею 0, 2175 га для ведення особистого селянського господарства та 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Боголюби, Луцького району, Волинської області ОСОБА_4

Висновком експерта № 160 від 18.06.2018 року Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в рамках кримінального провадження № 0000173, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, встановлено, що рукописний запис "Радіонов Вадим Володимирович" на договорах купівлі - продажу від 26.02.2016 року будинку в АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0, 2175 га для ведення особистого селянського господарства та 0, 2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Боголюби, Луцького району, Волинської області виконаний не ОСОБА_3

В подальшому спірне майно ОСОБА_4 відчужено ОСОБА_8 Майно, яке перебувало у власності ОСОБА_8, 18.09.2018 року було реалізовано шляхом проведення електронних торгів, за результатами яких ОСОБА_5 набула у власність спірний житловий будинок, як незакінчене будівництвом житло, спірні земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га та земельні ділянки площею 0,2193 га та 0,0307 га.

Між сторонами виник спір щодо житлового будинку та земельних ділянок.

Частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або відлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому, при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Відчуження спірного майна декілька разів, зміна меж та цільового призначення земельних ділянок свідчить про реальну загрозу утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_3

Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідач не навів доказів на спростування доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив індивідуальних ознак майна, на яке накладено арешт не заслуговують на увагу суду, оскільки цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Твердження, що земельної ділянки площею 0, 2500 га з кадастровим номером НОМЕР_1 не існує, як об'єкта цивільних прав, спростовується матеріалами справи. Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна житловий будинок АДРЕСА_1 розміщений на земельній ділянці кадастровий № НОМЕР_1, площею 0, 25га. Зміна цільового призначення земельних ділянок не заслуговує на увагу при вирішенні питання про забезпечення позову, так як об'єктом спору є саме земельні ділянки.

Покликання про те, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК, внаслідок чого суд мав би залишити її без розгляду не грунтуються на вимогах закону. Заявник зазначив ціну позову, а те, що вказана ціна, на думку відповідача не відповідає дійсній вартості майна, не має значення для розгляду судом заяви про забезпечення позову, оскільки реальну ціну позову може бути встановлено при вирішенні справи для розподілу судових витрат. Не зазначення у заяві лише пропозиції щодо зустрічного забезпечення свідчить про її відсутність, і не може слугувати підставою для повернення заяви.

Ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді