Справа № 303/5840/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Джуга С. Д., Кожух О. А.

з участю секретаря Волощук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року, ухвалене суддею Куцкір Ю. Ю., по справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 27.05.2017 року о 8 годині 12 хвилин в м. Мукачево по бульвару Юрія Гойди, 10, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, порушивши Правила дорожнього руху України», скоїв наїзд на належний позивачці ОСОБА_2 на праві власності автомобіль марки «Mazda-3», державний номерний знак НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_6 від 11.09.2009, який стояв біля тротуару та внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПаАТ СК «ПЗУ Україна», поліс серія АІ №9982456 від 07.10.2016, визнав свою вину у вчиненні ДТП відповідно до Європротоколу від 27.05.2017, складеного на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вищевказаними діями якого було завдано позивачці ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 43 621,59 гривень, із врахуванням знижки, що підтверджується рахунком №ФС 61917 від 02.06.2017 та калькуляцією ремонту №2735 від 02.06.2016, який видано ТОВ «Форвард Автоцентр».

Загальну майнову шкоду, яку необхідно відшкодувати позивачці та яку вона не отримала зі сторони відповідача, не дивлячись на її постійні звернення до нього із проханням урегулювати питання мирно, визначено в розмірі 24 282,62 гривень, оскільки страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна» позивачці ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 19 338,97 гривень, що підтверджується страховим актом №UA001/1001/01 від 17.08.2017.

Представник позивачки ОСОБА_2 І також вказує у позовній заяві на незручності, що були спричинені як їй, так і її родині внаслідок пошкодження автомобіля, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на здоров'я та моральні страждання, які були спричинені їй дорожньо-транспортною пригодою, розмір яких вона оцінила в 30 000 гривень.

У зв'язку з цим, представник позивачки просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 24 282,62 гривень, моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень та понесені судові витрати в розмірі 640 гривень.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було подано заяву про залучення до справи третьої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна», яку ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22 березня 2018 року було задоволено.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 24 282,62 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення у зв'язку із допущеними судом першої інстанції порушеннями матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, які є безпідставними та необґрунтованими.

Не оспорюючи обставин за яких сталось дорожньо-транспортна пригода, відповідач вказує, що третьою особою ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», якою вже здійснено компенсацію позивачу, проведено відповідний звіт №1776 від 11.06.2017 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу і тому на думку відповідача, вимоги про стягнення збитків у судовому порядку після страхової компенсації, за обставин, що виникли в даних правовідносинах, є зловживаннями позивачем своїх прав з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок відповідача по справі.

Посилаючись на вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що між ним та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», укладено відповідний поліс №АІ/9982456 від 07.10.2016 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб, автомобіль«Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1, та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну ( на одного потерпілого) 100 000 гривень, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що позивачкою не пред'явлено вимоги до страхової компанії за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме із страховика, що є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не вірно вказаний суб'єктивний склад.

Також відповідач ОСОБА_1 вказує, що відповідно до додаткового звіту №1776 від 11.06.2017 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість збитків складає 23 206,76 гривень, а ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила позивачу 19 338,97 гривень, то і різницю в межах заявлених позивачем вимог повинна була бути сплачена також страховою компанією, у зв'язку із тим, що цивільна-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована відповідачем та страхової суми в розмірі 100 000 гривень цілком достатньо для відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» збитків позивачу.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції відповідач ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив задовольнити. Позивач ОСОБА_2 проти скарги заперечив та просив її відхилити.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце його проведення належним чином.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, стягуючи з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 24 282, 62 грн. суд першої інстанції виходив з того, що розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому ця різниця підлягає стягненню саме з винуватця ДТП - ОСОБА_1

Такі висновки місцевого суду є помилковими, не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог (п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов'язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

З матеріалів справи слідує, що 27.05.2017 року о 08 год. 12 хв. відповідач ОСОБА_1 в м. Мукачеві по бульвару Юрія Гойди, 10, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Кадді», д/н НОМЕР_3, порушив Правила дорожнього руху, скоїв наїзд на стоячий біля тротуару автомобіль НОМЕР_4, який належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 11.09.2009 року.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні ушкодження.

Відповідно до Європротоколу від 27.05.2017 року, складеному відповідно до Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєному ДТП.

Також встановлено, що між Страховиком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/9982456. Забезпеченим, згідно полісу, є автомобіль «Фольксваген Кадді», д/н НОМЕР_3.

Даний договір був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону «Про страхування», Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

29.05.2017 року до страховика надійшла заява про настання страхового випадку від позивачки ОСОБА_2 про те, що 27.05.2017 року сталася ДТП за участю забезпеченого автомобіля та автомобіля НОМЕР_5. В результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження. На місце події працівники Національної поліції не викликалися, учасниками складено повідомлення про ДТП.

Після отримання заяви та документів по справі страховиком на виконання вимог п.33.3 Закону було проведено огляд пошкодженого автомобіля та замовлено проведення автотоварознавчого дослідження (звіт № 1776), за результатами якого було встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_5, становить 23 206, 76 грн.

Страховик, виконуючи свої зобов'язання за полісом здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 338, 97 грн. за наступним розрахунком: 23 206, 76 грн. вартість матеріального збитку - 3867, 79 грн. ПДВ.

Виплату страхового відшкодування було проведено через систему Аваль-експрес на ім'я позивачки ОСОБА_2 17.08.2017 року.

Сума ПДВ була вирахувана з вартості страхового відшкодування відповідно до абз. 2 п. 36.2 Закону; «Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, -МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту».

Тобто, після надання документів, що підтверджують проведення ремонту пошкодженого автомобіля сума ПДВ буде перерахована особі, що має право на отримання страхового відшкодування. В даному випадку - позивачці ОСОБА_2

У позовній заяві позивачка ОСОБА_2 зазначає, що вартість відновлювального ремонту склала 43 621, 59 грн., що підтверджується рахунком № ФС 61917 від 02.06.2017 року та калькуляцією ремонту № 2735 від 02.06.2017 року, виданими ТОВ «Форвард Автоцентр». При цьому страхова компанія їй відшкодувала тільки 19 338,97 грн. Просить різницю стягнути з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 24 282,62 грн.

До участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача було залучено Страхову компанію «ПЗУ Україна».

В страховому акті Страхової компанії «ПЗУ Україна» № UA001/L01/01 від 17.08.2017 року зазначено, що страхова сума складає 300 000 грн., а ліміт відповідальності на момент події 100 000 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду України у справі № 755/18006/15-ц.

В даному випадку позов пред'явлено у межах суми страхового відшкодування, а тому боржником у цьому деліктному зобов'язанні має виступати страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Звертаючись з позовом до суду позивачка ОСОБА_2 в якості відповідача зазначила винуватця ДТП - ОСОБА_1 Щодо страхової компанії «ПЗУ Україна», то така була залучена тільки в якості третьої особи, хоча повинна бути відповідачем у даній справі. В свою чергу апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не наділений повноваженнями щодо залучення сторін у справі. За цих обставин в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків слід відмовити.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то такі зводяться до пошкодження автомобіля та моральних переживань, які виникли через неможливість відремонтувати автомобіль та використовувати його за призначенням. Однак, доки не вирішено питання щодо суб'єктного складу сторін, не з'ясовано в якому розмірі підлягає відшкодуванню матеріальна шкода (у визначеному страховою компанією чи в зазначеному позивачем), неможливо визначити в чому полягають душевні страждання, їх існування та доведеність, а також особу, відповідальну за їх спричинення. Тому в задоволенні вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у зв'язку з їх передчасністю.

Враховуючи наведене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року- скасувати, ухваливши у справі нове рішення.

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: