Справа № 1328/8803/12
У Х В А Л А

12 лютого 2019 р. Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Павлишин К.І.

за участю представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення та скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2013р. задоволено позов про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 боргу за договором позики від 18.10.2008р.(з додатковим договором) 153 260 (сто пятдесят три тисячі двісті шістдесят) грн. основного боргу, що по курсу НБ України на 22.10.2012р. становило 10 000 доларів США та 7 000 євро, та 10 135 (десять тисяч сто тридцять пять) грн. 75коп. 3% річних, а всього 163 395 (сто шістдесят три тисячі триста девяносто пять) грн. 75коп.

Відповідач ОСОБА_3 24.12.2018р. подав в суд заяву про перегляд цього рішення мотивуючи тим, що рішення прийнято у його відсутності, виклику до суду він не отримував, що є поважною причиною неявки до суду. Також зазначив, що додаткові договори, які позивач надав до позовної заяви на підтвердження своїх вимог, стосуються іншого зобовязання. З рішенням суду по суті він не погоджується. Просить заочне рішення скасувати, призначити справу до судового розгляду в загальному порядку. Крім того, подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2012р.

В судовому засіданні представник відповідача заяву про перегляд заочного рішення суду та клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримала. Просила ці заяву і клопотання задовольнити з наведених у них підстав.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви та клопотання заперечила з підстав, вказаних у письмових запереченнях на них. Пояснила, судові повістки надсилалися відповідачу рекомендованими листами, однак поверталися за закінченням терміну зберігання. Відповідач не цікавився справою. На виконання вказаного вище заочного рішення було видано виконавчий лист і 21.02.2013р. відкрито виконавче провадження №36624642. Постановою державного виконавця ВДВС Жовківського РУЮ від 22.11.2013р. звернено стягнення на пенсію ОСОБА_3, з якої частково здійснювались відрахування на погашення заборгованості. ОСОБА_3 не міг не знати про такі відрахування. Зазначає, що відповідачем пропущено 20-денний строк подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки з матеріалами справи він ознайомився в суді 20.11.2018р. Питання поновлення строку він не ставить. Позику за договором від 18.10.2008р. відповідач не повернув, цього договору не оспорює. Вважає, що жодних істотних обставин для перегляду заочного рішення немає. У скасуванні забезпечення позову просить відмовити, оскільки рішення суду не виконано, кошти за договором позики не повернуті.

Ознайомившись з поданими заявою та клопотанням, заслухавши представників сторін, оглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні заяви та клопотання слід відмовити з таких мотивів.

Згідно ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути вказані обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, саме наявність цих двох обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову, може бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, що діяла на час ухвалення заочного рішення суду, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За ч.8 ст.76 УПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином рекомендованими листами з повідомленнями за місцем його реєстрації був інформований про час та місце розгляду справи. Проте, рекомендовані листи, незважаючи на повідомлення про необхідність отримати такі, поверталися без вручення за закінченням терміну зберігання, що стверджується наявними у справі конвертами з повідомленнями та довідками про причини невручення.

Посилання представника на хворобу відповідача як підставу незнання про судовий розгляд не може вважатися поважною причиною неявки, оскільки записи в медичній картці ОСОБА_3, копія якої долучена до матеріалів заяви, датовані 22.05.2018р. та 30.08.28р.

Крім того, відповідач не вказав на будь-які докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при вирішенні спору. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про повне чи часткове виконання договору позики на час ухвалення судового рішення, або інших доказів, що могли істотно вплинути на правильність судового рішення.

Відповідно до діючої норми ст.284 ЦПК України передбачено строки подання заяви про перегляд судового рішення, який може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Заявник пропустив 20-денний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, однак не просить суд поновити строк.

У п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принцип остаточності рішення є складовою частиною верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Устименко проти України», справа «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Тому задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення через 6 років після його постановлення, за відсутності непереборних обставин щодо причин поважності неявки в судове засідання, відсутності істотних обставин, які не були відомі суду на час ухвалення рішення та могли б вплинути на його правильність, буде порушенням принципу правової визначеності, що передбачає дотримання принципу остаточності рішення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає.

Обставини, наведені відповідачем у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2012р., суд не вважає достатніми та вмотивованими. Підстав для скасування таких заходів в порядку ст.158 ЦПК України немає.

Заява про перегляд заочного рішення та клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.158,284,287, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2013 року у справі №1328/8803/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 18.10.2008 року відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2012р. у справі №1328/8803/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2013 року може бути оскаржено в загальному порядку.

Повний текст ухвали складено 18.02.2019р.

Суддя: ОСОБА_5