ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Чернівці

Справа №718/1478/19

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Скрипка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Масюк Л.О.),

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно її колишнього чоловіка ОСОБА_2

Заява мотивована тим, що вона з 25 липня 1992 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з останнім, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.12.2018 року розірвано. Після розірвання шлюбу колишнє подружжя продовжує проживати в спільному господарстві по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06.05.2019 року за кожним із них визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та Ѕ частину будівельних матеріалів та конструкцій, використаних в будівництві самочинно зведеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

З моменту розірвання шлюбу ОСОБА_2 систематично вчиняє відносно неї психологічне та фізичне насильство, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, відносно нього відкрито кримінальне провадження за завдання заявниці тілесних ушкоджень. Також ОСОБА_2 у присутності їх спільних дітей вчиняє відносно неї сексуальне насильство.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просила видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити йому

___________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/834/19 Категорія 82

перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 100 м. до місця її проживання за вказаною адресою;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати її, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести з нею. листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2019 року заяву задовольнити частково.

Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на 2 місяці, застосувавши відносно нього такі заходи тимчасового обмеження прав особи:

заборонено ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в самочинно зведеному житловому будинку літ. Л-ІІ, загальною площею 148,90 кв.м. та житловою площею 56,70 кв.м.;

заборонено ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонено ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Копію рішення направлено до Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Копію рішення для відома направлено Кіцманській районній державній адміністрації та виконавчому комітету Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області.

На вказане рішення ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи скарги обґрунтовує тим, що визначений судом першої інстанції строк дії обмежувального припису не в повній мірі відповідає характеру обставин справи та не убезпечує заявницю від потенційних проявів насильства, оскільки негативна поведінка ОСОБА_2 має тривалий систематичний характер, незважаючи на застосовані відносно нього стягнення, після ухвалення оскаржуваного рішення не в повній мірі виконує покладені на нього обов`язки, 13.07.2019 року знову вчинив домашнє насильство, свідками якого стали діти.

Просить змінити рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2019 року, заяву про видачу обмежувального припису задовольнити повністю, збільшивши строк дії обмежувального припису до шести місяців.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції з урахуванням оцінки ризиків виходив з того, що видача обмежувального припису строком на два місяці надасть можливість уникнути конфліктних ситуації.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2018 року шлюб розірвано (а.с.8). Від спільного проживання мають дітей.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 травня 2019 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_2 , а саме: Ѕ частину житлового будинку літ. А-І загальною площею 23,80 кв.м. та житловою 16,60 кв.м, Ѕ частину сараїв літ. Г, Д, Е, Ѕ, Ѕ частину убиралень літ Ж, З, Ѕ частину огорожі №1-3, та Ѕ частину будівельних матеріалів та конструкцій, використаних в будівництві самочинно зведеного житлового будинку з господарських спору, що розташовані в АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку літ. Л-ІІ загальною площею 148,90 кв.м. та житловою 56,70 кв.м., літньої кухні літ. М, погребу літ. ПГ/М, сараїв літ. О, П, Р, гаража літ. Н. (а.с.19-20).

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Драчинецькою сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, за вказаною вище адресою зареєстровані та проживають заявниця, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2

Постановами Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2018 року, 20 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , що проявлялося у висловлюваннях на адресу потерпілої погроз та грубої нецензурної лайки (а.с.9-12).

22 лютого 2019 року слідчим СВ Кіцманського ВП внесено відомості до ЄРДР №0000137 за фактом того, що 06 лютого 2019 року під час словесної суперечки колишній чоловік ОСОБА_2 завдав ОСОБА_1 тілесні ушкодження (а.с.14).

Як убачається з Витягу з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 №1105/64 06 лютого 2019 року заявницю госпіталізовано до травматологічного відділення. За результатом обстеження їй було діагностовано забій шийного відділу хребта та забій м`яких тканин голови. (а.с.15).

Постановою слідчого СВ Кіцманського ВП від 10 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. (а.с.13). Разом з тим, постановою слідчого СВ Кіцманського ВП від 28 березня 2019 кримінальне провадження №0000137 закрито у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення (а.с.33).

Указані вище обставини свідчать, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відбуваються конфліктні ситуації та відносно останньої вчиняється домашнє насильство.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя.

Згідно з пунктами 3, 14, 15 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

В обґрунтування доводів заяви ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 відносно неї вчиняє домашнє фізичне, психологічне та сексуальне насильство, а саме: ображає, погрожує, принижує її перед дітьми, залякує, знущається, наносить тілесні ушкодження.

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

На підтвердження заявлених вимог ОСОБА_1 надала належні та допустимі докази, які досліджені судом у їх сукупності та яким надана належна правова оцінка.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про необхідність збільшення строку дії обмежувального припису, оскільки суд першої інстанції при визначенні такого строку врахував обставини справи, оцінив ризики продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, надав оцінку всім доказам у справі та вирішив питання про видачу обмежувального припису з дотримання прав та інтересів учасників судового процесу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак