КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/19425/15-ц

номер провадження: 22-ц/824/843/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Воронової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року у складі судді Оскюти Т.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: комунальне підприємство «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, Державна архітектурно-будівельна інспекція, про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: комунальне підприємство «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні власністю.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 березня 1998 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Вказувала, що у 2015 році відповідач почав роботи у належній йому квартирі по розширенню балкону приблизно на 1 метр, здійснивши кріплення балконної конструкції до балконної плити позивача та зробив покрівлю балкону без ухилу, внаслідок чого природні опади потрапляють під балконну плиту позивача, що призводить до її руйнації.

Зазначила, що 20 березня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві за місцем проживання відповідача було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, за результатами якої встановлено, що відповідач здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_1 шляхом збільшення балконної плити без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами перевірки складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 березня 2015 року, протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2015 року та винесено постанову про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2015 року №30. Однак, незважаючи на виявлені порушення, владні структури не вжили жодних заходів, спрямованих на припинення незаконної реконструкції квартири відповідачем та відновлення порушених прав позивача, як власника квартири АДРЕСА_2.

Вказувала, що роботи з розширення балкону проведено відповідачем з грубим порушенням Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та вимог ДБН В.3.2-2-2009 (порушено заборону стосовно розширення існуючих балконів). Також відповідач перед початком робіт з розширення балкону не отримав ні згоди позивача, а ні згоди балансоутримувача будинку, а ні дозволу органу місцевого самоврядування. При цьому, роботи проводились відповідачем без подання до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві декларації про початок будівельних робіт, за відсутності містобудівних умов і обмежень та проектної документації, що призвело до того, що перебудований балкон спричиняє руйнування її балконної плити та порушення технічного стану будинку в цілому.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом демонтажу відповідачем за власні кошти самовільно перебудованого балкону у квартирі АДРЕСА_1 та приведення його в попередній стан.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 18 січня 2016 року залучено до участі у справі Державну архітектурно-будівельну інспекцію у місті Києві в якості третьої особи (а.с. 80-81, т.1).

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року №2898/16-43, на які послався суд першої інстанції у рішенні, є необ'єктивними. При цьому вказує, що експерт не досліджував балкон позивача, сам будинок та квартири цього будинку, не проводив дослідження щодо розрахунку коефіцієнта природного освітлення. Суд першої інстанції не взяв до уваги припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про усунення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 березня 2015 року, протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2015 року та постанову про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2015 року, а також те, що об'єкт є самочинним будівництвом. Зазначає, що судом не враховано, що будинок по АДРЕСА_1 є п'ятиповерховим, який віднесено до об'єкта з класом наслідків - середні наслідки - СС2, а тому право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об'єктах будівництва з вказаним класом наслідків надається після отримання дозволу на виконання будівельних робіт, однак відповідачем такого дозволу не надано, а проект на об'єкт «Реконструкція двокімнатної квартири АДРЕСА_1», який виконаний товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницькархпроект» не містить визначення класу наслідків. Також суд не дав належної оцінки доводам позовної заяви про те, що роботи з розширення балкону проведено відповідачем з грубим порушенням Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій та ДБН.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наведені в апеляційній скарги обставини не підтверджені належними доказами, а висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам по справі, судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року №2898/16-43, є обґрунтованими, вказаний висновок експертизи позивачем не спростований. Зазначає, що реконструкція відповідачем належної йому двокімнатної квартири АДРЕСА_1, в тому числі балкону, зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджується технічним паспортом на квартиру від 12 червня 2015 року та свідоцтвом про право власності від 12 червня 2015 року. Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09 червня 2015 року встановлено, що вимоги припису відповідачем виконані. Вказує, що судом першої інстанції вірно встановлено, що між діями відповідача щодо розширення його балкону та наявними пошкодженнями балкона позивача відсутній причинно-наслідковий зв'язок. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довела обставин, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог. Зокрема, суд зазначив, що перебудова відповідачем балкону під час реконструкції належної йому квартири АДРЕСА_1 не належить до самочинного (самовільного) перепланування. Суд дійшов висновку, що реконструкція належної відповідачу двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (в тому числі балкону) зареєстрована у відповідності до чинного законодавства, а руйнування верхньої частини плити балкону позивача не пов'язано із діями відповідача при реконструкції належної йому квартири.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками в рівних долях квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25 березня 1998 року, виданим відділом приватизації державного житла Залізничного району міста Києва. Вказана квартира знаходиться на четвертому поверсі будинку.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 06 липня 2015 року серії НОМЕР_1. Квартира відповідача знаходить на третьому поверсі будинку.

По справі встановлено, що 20 березня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві у присутності власника квартири АДРЕСА_1 було проведено позапланову перевірку з виїздом на місце, за результатами якої було встановлено, що ОСОБА_2 здійснює реконструкцію квартири АДРЕСА_1 без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 березня 2015 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 березня 2015 року та протокол про адміністративне правопорушення від 23 березня 2015 року.

Постановою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 02 квітня 2015 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за самовільну реконструкцію квартири АДРЕСА_1, за ч.7 ст.96 КпАП України.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 квітня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_1 за №КВ 86.

Реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт здійснена відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466.

В подальшому, ОСОБА_2 зареєстрував декларацію про готовність об'єкта до експлуатації із реконструкції двокімнатної квартири АДРЕСА_1 від 21 травня 2015 року за №КВ 59.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги припису Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві відповідачем виконано.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 12 серпня 2015 року №99 «д» скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт із реконструкції квартири АДРЕСА_1 за №КВ 86 та скасовано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації із реконструкції двокімнатної квартири АДРЕСА_1 від 21 травня 2015 року за №КВ 59, у зв'язку із зазначенням відповідачем недостовірних даних, що є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

По справі встановлено, що судом першої інстанції призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз.

З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року №2898/16-43 вбачається, що за результатами проведеного аналізу вимог нормативних документів чинних в галузі будівництва та враховуючи результати проведеного експертом візуального обстеження, відхилень від вимог нормативних документів стовно фактично влаштованих конструкцій балкона, яким обладнано квартиру АДРЕСА_1 не виявлено. Фактичний стан балкону не погіршує технічний стан, як будинку, так і розташованих в ньому квартир. На момент обстеження ознак негативного впливу фактичного стану балкону на будинок не виявлено.

При проведенні візуального обстеження балкона, яким обладнана квартира АДРЕСА_1 та враховуючи розташування його стосовно віконних розрізів, експертом встановлено, що його огороджувальні конструкції не впливають на умови забезпечення природного освітлення житлового приміщення і не призводить до забруднення поряд розташованих заповнень віконних прорізів. А повітрообмін житлових приміщень забезпечується через віконний блок, в якому відкриваються стулки.

За результатами проведеного обстеження об'єктів та дослідження матеріалів справи, козирок із листової сталі над балконом відповідача за адресою: АДРЕСА_1 закріплений під балконною плитою позивача за адресою: АДРЕСА_2.

Перебудова балкону відповідача під час реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 не належить до самочинного (самовільного) перепланування, оскільки роботи, а саме: посилення балконної плити, посилення конструкцій екрану для встановлення віконних блоків, утеплення екрану балкону - виконані у відповідності до розробленого проекту на об'єкт «Реконструкція двокімнатної квартири АДРЕСА_1» та дозвільної документації.

Проект на об'єкт «Реконструкція двокімнатної квартири АДРЕСА_1», затверджений замовником ОСОБА_2, розроблений у 2015 році ТОВ «Хмельницькархпроект» у відповідності до вимог нормативно-правових актів на підставі відповідних даних.

За результатами проведених обстежень об'єктів та дослідження нормативних документів, чинних в галузі будівництва, причинно-наслідкового зв'язку між перебудовою балкону відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та погіршенням технічного стану балкону позивача за адресою: АДРЕСА_2, не встановлено.

Виконані роботи по об'єкту «Реконструкція двокімнатної квартири АДРЕСА_1» не призвели до порушень санітарно-технічних вимог і правил експлуатації самого будинку.

Даний висновок судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року узгоджуються із іншими зібраними по справі доказами у їх сукупності, а тому цей висновок є належним та допустимим доказом.

Допитаний у суді першої інстанції судовий експерт підтвердив наведені вище висновки.

Судом першої інстанції встановлено, що будинок АДРЕСА_1 введено в експлуатацію приблизно у 1959 році.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року елементи балкону, яким обладнана квартира АДРЕСА_2, зокрема: залізобетонна плита, покриття підлоги із цементно-піщаного розчину, металеві грати та фарбування їх поверхонь, враховуючи рік вводу в експлуатацію житлового будинку 1959 рік, експлуатуються понад 60 років. Ознак проведення ремонтно-будівельних робіт елементів балкону, яким обладнана квартира АДРЕСА_2, на їх поверхнях за результатами проведеного обстеження не спостерігається.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач підтвердила, що її балкон не засклений і не закритий огорожею. Дощ, сніг та вітер попадають на її балкон, внаслідок чого руйнується бетонна плита.

Отже, установивши, що проект об'єкту «Реконструкція двокімнатної квартири АДРЕСА_1», затверджений замовником ОСОБА_2, розроблений у 2015 році ТОВ «Хмельницькархпроект» у відповідності до вимог нормативно-правових актів на підставі вихідних даних, а роботи: посилення балконної плити; посилення конструкцій екрану для становлення віконних балконів; утеплення екрану балкону - виконані у відповідності до розробленого проекту та дозвільної документації, колегія суддів вважає, що суд дійшов обгрунтованого висновку, що перебудова балкону відповідача під час реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 не належить до самочинного (самовільного) перепланування.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про усунення відповідачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 березня 2015 року, протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2015 року та постанову про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2015 року, а також те, що об'єкт є самочинним будівництвом, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Враховуючи те, що причинно-наслідкового зв'язку між перебудовою балкону відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та руйнуванням бетонної плити позивача, не встановлено, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що руйнування верхньої частини балконної плити (балкону позивача) не пов'язано із діями відповідача щодо реконструкції належної йому двокімнатної квартири АДРЕСА_1, є правильними.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необ'єктивність висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року, є безпідставними, оскільки вказаний висновок складений судовим експертом на виконання ухвали суду, який був попереджений про кримінальну відповідальність.

Вказаний висновок судової будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2017 року позивачем не спростований. При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, посилаючись на необгрунтованість висновків експертизи, не зверталася до суду із клопотанням про призначення у справі повторної експертизи відповідно до ч.2 ст. 103 ЦПК України, хоча їй таке право було роз'яснено судом.

Також є необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що роботи з розширення балкону відповідачем проведено з грубим порушенням Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та вимог ДБН, оскільки судом першої інстанції встановлено та підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи, що відхилень від вимог нормативних документів стосовно фактично влаштованих конструкцій балкона, яким обладнано квартиру АДРЕСА_1 - не виявлено.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме: рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок розширення балкону відповідачем порушуються її права, то обставини дотримання відповідачем Правил утримання жилих будинків і прибудинкових територій та вимог ДБН під час таких робіт, не мають правового значення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: