Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 509/161/16-ц

провадження № 61-4310св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчук В. А.

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В. Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Державне підприємство «Морська аварійно-рятувальна служба»,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року у складі судді Куркана М. М. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Фальчука В. П., Кравця Ю. І., у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба» (далі - ДП «Морська аварійно-рятувальна служба») про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що вона працювала у ДП «Морська аварійно-рятувальна служба» з 2001 року. З 29 травня 2015 року наказом № 17 переведена на посаду заступника начальника підприємства. 11 січня 2016 року дізналася, що згідно з наказом від 21 грудня 2015 року № 3-к її звільнено за прогул, однак, не з посади заступника начальника підприємства, а з посади начальника відділу кадрів підприємства. Наказ про звільнення є незаконним, оскільки на момент звільнення вона перебувала на лікарняному, про що по телефону повідомила керівництво підприємства. Посаду з якою її звільнено вона фактично не займала. Незаконними діями ДП «Морська аварійно-рятувальна служба» їй завдано моральну шкоду, яка полягала в погіршенні стану її здоров`я та душевних стражданнях. Просила суд поновити її на посаді заступника начальника ДП «Морська аварійно-рятувальна служба» та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 8 704,35 грн та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року у позові ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 у дохід державного бюджету судові витрати у розмірі 2 356,77 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що на момент звільнення вона працювала на посаді заступника начальника ДП «Морська аварійно-рятувальна служба».

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при розгляді справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рух справи у суді касаційної інстанції

16 січня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

26 квітня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги.

19 травня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ заявнику роз'яснено наслідки закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги відповідно до частини п'ятої статті 330 ЦПК України 2004 року, а також її право про відмову від касаційної скарги. Запропоновано ОСОБА_3 підтвердити відмову від касаційної скарги.

28 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час постановлення ухвали Верховного Суду про призначення справи до судового розгляду до суду не надходили заяви ОСОБА_3 про відкликання касаційної скарги, підтвердження про відмову від касаційної скарги.

За змістом частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з довідкою Верховного Суду ОСОБА_3 підтвердила відмову від касаційної скарги.

За змістом статті 330 ЦК України 2004 року особа, яка подала касаційну скаргу має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Згідно із частиною шостою статті 398 ЦПК України суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п'ятій статті 206 цього Кодексу.

Верховним Судом не встановлено підстав визначених частиною п'ятою статті 206 ЦПК України, які б були перешкодою для прийняття відмови ОСОБА_3 від касаційної скарги.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 13, 398, 415 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відмову від касаційної скарги на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Морська аварійно-рятувальна служба» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкодизадовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_3 від касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26 жовтня 2016 року, касаційне провадження закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г. І. Усик