КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/3123/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/769/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Воронової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року у складі судді Коробенка С.В., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про зобов'язанння вчинити певні дії та стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» (далі - ТОВ «Управ-Дом») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язанння вчинити певні дії та стягнення штрафу.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Управ-Дом» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_1 у цьому житлово-офісному комплексі.

12 січня 2015 року між ТОВ «Управ-Дом» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крмі того, відповідачем були підписані Правила проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований по АДРЕСА_1.

06 липня 2015 року комісією ТОВ «Управ-Дом» проведено обстеження стану фасаду будинку та встановлено, що на фасаді першої секції, на дванадцятому поверсі власником квартири НОМЕР_1 ОСОБА_1 проведено самовільне засклення балкону, що призвело до зміни зовнішнього вигляду житлового комплексу.

Ураховуючи викладене, ТОВ «Управ-Дом» просило зобов'язати ОСОБА_1 за свій рахунок демонтувати засклення балкону у квартирі НОМЕР_1 у житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 шляхом повернення його до первинного стану згідно з проектною документацією будинку та стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 8 000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року позов ТОВ «Управ-Дом» задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 за свій рахунок демонтувати засклення балкону у квартирі НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та повернути його до первинного стану згідно з проектно-технічною документацією.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управ-Дом» штраф у розмірі 8 000 грн та судові витрати у розмірі 2 756 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» про стягнення штрафу, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» про стягнення штрафу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не уповноважує організації, які надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, притягувати осіб до відповідальності у справах про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки закон чітко визначає державні органи та їх посадових осіб, уповноважених на притягнення винних осіб до відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Управ-Дом» зазначає, що спірні правовідносини між сторонами виникли щодо обслуговування будинку, які регулюються договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12 січня 2015 року, що укладений між TOB «Управ-Дом» та ОСОБА_1, який є чинний. Вказаний довір та Правила проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, які є додатком №2 до договору, були підставою для звернення ТОВ «Управ-Дом» з позовом до суду. Зазначені Правила проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі відповідачем не оскаржувались та не визнані недійсними у судовому порядку, а тому мають виконуватись. Вважає, що судом першої інстанції правильно стягнуто з відповідача штраф у розмірі 8 000 грн на користь ТОВ «Управ-Дом» на підставі вказаного договору. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводів в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» про зобов'язання ОСОБА_1 за свій рахунок демонтувати засклення балкону у квартирі НОМЕР_1 у житлово-офісному комплексі по АДРЕСА_1 шляхом повернення його до первинного стану згідно з проектною документацією будинку, апеляційна скарга не містить, тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України законність ухваленого у цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ТОВ «Управ-Дом» про стягнення штрафу не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Управ-Дом» про стягнення штрафу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушила вимоги житлового та містобудівного законодавства, вимоги протипожежної безпеки, а також інтереси інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, а тому відповідно до Правил проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою по АДРЕСА_1, що є додатком № 2 до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та його невід'ємною частиною, за недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (у тому числі зміна зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) на відповідача, як винну особу накладається штраф у розмірі 8 000 грн, який підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з такого.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про основи містобудування» особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів, несуть відповідальність передбачену законодавством.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Управ-Дом» є управителем та надає житлово-комунальні послуги в житлово-офісному комплексі, що знаходиться по АДРЕСА_1, на підставі договору від 25 листопада 2013 року № 25/11 на забезпечення введення в експлуатацію, утримання, обслуговування будинку та прибудинкової території, постачання комунальних послуг житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пунктів 2.2.8, 2.2.10 договору управління, управитель зобов'язується вживати заходи по недопущенню самовільного переобладнання квартир, вживати заходи до наймачів та власників квартир, які не виконують Правила користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, та інше.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири НОМЕР_1 в житлово-офісному комплексі за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

12 січня 2015 року між ТОВ «Управ-Дом» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також відповідачем підписано Правила проживання та добросусідства в житлово-офісному комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1, які визначені пунктом 2.4 вказаних Правил, як договір приєднання.

Відповідно до пункту 8.2.9 Правил недотримання вимог до виконання будівельних, ремонтних та опоряджувальних робіт (в тому числі зовнішнього вигляду комплексу, засклення балконів) тягне собою накладення штрафу в розмірі 8 000 грн та обов'язок приведення комплексу в первинний зовнішній вигляд за власний рахунок осіб, котрі вчинили дії, які призвели до його зміни (в тому числі відновлення його технічного стану).

Згідно зі ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Тобто, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не уповноважує організації, які надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, притягувати осіб до відповідальності у справах про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки закон чітко визначає державні органи та їх посадових осіб, уповноважених на притягнення винних осіб до відповідальності у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 760/3111/16-ц.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України наведених вище вимог закону не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення справи, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно з ч.13 та ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом першої інстанції задоволено позовну вимогу ТОВ «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії, за подання якої до суду ставка належного до сплати судового збору становила 1 378 грн.

Разом з тим, апеляційним судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги ТОВ «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу. За подання апеляційної скарги на рішення суду в цій частині ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 2 067 грн (а.с.74).

Оскільки колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги ТОВ «Управ-Дом» про стягнення штрафу та ухвалює нове рішення в цій частині про відмову в позові, то з урахуванням положень ч.10 ст.141 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне зобов'язати ТОВ «Управ-Дом», як сторону на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити ОСОБА_1 різницю між вказаними сумами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 689 грн (2 067 - 1 378).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 17 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафускасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення штрафувідмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 689 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді