ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 2-1154/10

провадження № 22ц/818/255/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року в складі судді Єрмоленко В.Б.,

у с т а н о в и в:

В липні 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 06 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 49 000 доларів США для придбання квартири строком до 05 серпня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі12,5% річних.

На забезпечення виконання зобовьязань за кредитрним догвоором між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, а з ОСОБА_3 - договір іпотеки № 131, за умовами якого в іпотеку банку передана придбана за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позивач остаточно просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 5 125 доларів США, поточну заборгованість за кредитом у розмірі 42 030 доларів США, прострочену заборгованість за процентами - 12 337 доларів США 82 центи, поточну заборгованість за процентами 342 долари США 02 центи, нараховану пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 15 233 гривні 38 коп., нараховану пеню за несвоєчасну сплату процентів - 36 677 грн. 33 коп., а всього - 59 834 долари США 84 центи та 3 677 грн. 33 коп., у рахунок погашення якої звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 30 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укрогазбанк» задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 59 834 долар США 84 центи та пені у сумі 36 677 грн. 33 коп. на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк». В рахунок погашення заборогованості за кредитним договором № 172 від 06 серпня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року, уточненою ухвалою цього ж суду від 16 вересня 2015 року про виправлення описки, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 серпня 2010 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року в частині позовних вимог ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 22 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укрогазбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 59 834 долар США 84 центи, пені у сумі 36 677 грн. 33 коп. та судових витрат в сумі 3 248 грн. 00 коп. на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк».

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що боржник, отримавши від банку кошти у кредит, не виконав належно взяті за договором кредиту зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості та, враховуючи те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, поручитель має нести цивільно-правову відповідальність.

21 вересня 2018 року ОСОБА_2 - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що боржник ОСОБА_3 припинив сплачувати щомісячні платежі за кредитом у жовтні 2007 року, однак з позовом до ОСОБА_1 банк звернувся лише 14 липня 2009 року. Отже, стягуючи заборгованість в повному обсязі, суд першої інстанції не врахував правових позицій, що містяться в постановах Верховного Суду України № 6-30871616, № 6-1009цс17, № 6-1455цс17, а також Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 2-1283/11. Зазначає, що поручитель не була повідомлена про зміну істотної умови кредитного договору належним чином, а тому її порука є припиненою, а надана банком в якості доказу письмова вимога від 27 січня 2009 року була надіслана за невідомою їй адресою, що не є належним доказом повідомлення поручителя про зміну строку виконання основного зобов'язання.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року в складі судді Яцини В.Б. відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

12 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

24 жовтня 2018 року Невечеров Дмитро Володимирович - представник ПАТ КБ «Укргазбанк» подав до Апеляційного суду Харківської області відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 06 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит в розмірі 49 000 доларів США для придбання квартири строком до 05 серпня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 1, а з ОСОБА_3 - договір іпотеки № 131, за умовами якого в іпотеку банку передана придбана за кредитні кошти квартира АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 59 834 долари США 845 центи та 36 677 грн. 33 коп., в рахунок погашення якої банк просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до пункту 3.2.6 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором.

За змістом частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України).

Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( статті 251, 252 ЦК України).

Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (частина 4 статті 559 ЦК України).

При вирішенні таких спорів суд має врахувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Згідно з пунктом 5.2 договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання позичальника не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк виконання зобов'язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладення договору поруки.

За умовами пункту 2.1 договору поруки у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це позичальника, а у разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 січня 2009 року на адресу поручителя банком направлена претензія (вимога) про сплату протягом двох днів суми заборгованості за кредитом станом на 27 січня 2009 року у розмірі 1 640 доларів США (прострочений кредит) та 45 515 доларів США (залишок основної заборгованості).

Таким чином, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши претензію (вимогу) про повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

В разі, якщо кредитор змінює на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною 4 статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» підтягає стягненню:

- заборгованість за кредитним договором у сумі 3 436 доларів СШКА 28 центів із розрахунку: 501 долар США 95 центів + 453 долари СШ 53 центи + 502 долари США 30 центів + 486 доларів СШ 25 центів + 502 долари США 64 центи + 486 доларів США 61 цент + 503 долари США 00 центів;

- пеня по простроченому кредиту в сумі 3 112 грн. 25 коп. із розрахунку: 389 грн. 63 коп. + 409 грн. 12 коп. + 535 грн. 75 коп. + 517 грн. 93 коп. + 584 грн. 45 коп. + 675и грн. 37 коп.;

- пеня по простроченим процентам в сумі 7 484 грн. 79 коп. із розрахунку: 940 грн. 75 коп. + 989 грн. 29 коп. + 1 284 грн. 53 коп. + 1 244 грн. 14 коп. + 1 402 грн. 60 коп. + 1 623 грн. 48 коп.

Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення заборгованості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги на висновки суду щодо стягнення заборгованості з поручителя з урахуванням приписів частини 2 статті 1050, частини 4 статті 559 ЦК України на висновки суду не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 1, п. 2, п. 5, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 серпня 2018 року змінити в частині стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 3 436 доларів СШКА 28 центів три тисячі чотириста тридцять шість доларів США 28 центів), пеню по простроченому кредиту в сумі 3 112 грн. 25 коп. (три тисячі сто дванадцять грн. 25 коп.), пеню по простроченим процентам в сумі 7 484 грн. 79 коп. (сім тисяч чотириста вісімдесят чотири грн. 79 коп.).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова