Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

05.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступні обставини.

26 травня 2016 року її мати, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на її утримання ( справа № 357/6067/16-ц, провадження 2/357/965/18).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2018 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення. Цим рішенням апеляційного суду позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/12 всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.05.2016 року.

Розмір аліментів, який на теперішній час з позивача стягується приводить його в скрутне матеріальне становище та також стан здоров'я позивача на теперішній час погіршився та потребує додаткових матеріальних витрат.

Так, при визначені розміру аліментів суд повинен ураховувати матеріальний стан як стягувача аліментів, так і платника аліментів, наявність у них інших членів сім'ї, які потребують матеріальної допомоги і яким по закону він повинен її надавати, стан здоров'я тощо.

Оскільки відповідачка разом з батьком ОСОБА_5 тривалий час не працювали, вживали спиртні напої ( а батько декілька разів був судимий і відбував покарання в місцях позбавлення волі, а мати-відповідачка до речі, також була засуджена, але від відбуття покарання була звільнена), то тривалий час не сплачували комунальні платежі за квартиру АДРЕСА_1, то за майже 10 років несплати, утворився борг станом на 2003 рік. Вона, працювала з 15-16 років, щоб забезпечити їх, а батьки пропивали гроші. За несплату боргів за проживання в цій квартирі батьків було попереджено про примусове виселення із займаної квартири. Квартиру було продано та погашено борги. В результаті цих подій вона, як і відповідачка разом з сестрою та батьком залишились без житла. Ще з неповноліття її відносини з батьками були напружені із-за їх поведінки та відношення до неї, а після продажу квартири їх родинні відносини розірвались. Їй вони часто погрожували, били, принижували її гідність та фактично не визнавали за доньку та родину. Фактично з батьками вона пов'язана тільки біологічно. Між ними є тільки нериязнені відносини які і до теперішнього часу існують. Батьки та сестра всі ці роки у будь-який спосіб створюють їй проблеми.

На грунті недбайливого відношення до неї, ще з дитинства вона захворіла і їй поставлено діагноз бронхіальна астма. Із-за хвороби вона отримала третю групу інвалідності довічно.

З 2016 рому, тобто з часу початку судових процесів з матір'ю (відповідачкою) щодо примусового стягнення з неї аліментів на її утримання у неї погіршився стан здоров'я. У неї частіше стали приступи бронхіальної астми. Для надання медичної допомоги при цих приступах вона використовує інгалятори та інші ліки. Загалом на ліки для підтримання її стану здоров'я і екстреного прийому при приступах вона витрачала коштів на ліки 2000 гривень.

Звертає увагу, що з моменту встановлення їй вказаного діагнозу, вона весь час сама заробляла на ліки, сплачувала лікування, від батьків допомоги жодного разу не отримувала.

Але останнім часом, починаючи з березня-квітня поточного року приступи стали частіше і в місяць вона витрачає на ліки більше. Окрім того, їй лікарями рекомендоване додаткове лікування, що є також додатковою витратою грошових коштів.

Таким чином, її щомісячні витрати на ліки складають 3000 гривень.

Після фактичного розриву взаємовідносин вона самостійно проживала, працювала, винаймала житло (бо із-за нерадивих батьків залишилась без домівки), а з 2004 року стала проживати в селі Дрозди, Білоцерківського району, у громадському шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_11 року вона народила доньку ОСОБА_3, яку утримувала фактично сама, бо батько дитини не працював, у 2015 році вона разом з донькою, у зв'язку з розпадом громадського шлюбу, переїхали в місто Біла Церква. Оскільки вони не мали житла, то проживали у друзів, винаймали житло. Для забезпечення себе та дитини (житлом, ліками, харчуванням, одягом, а доньці і для надання можливості отримувати освіту і знання) з урахуванням того, що батько доньки не надає для неї матеріальної допомоги та не сплачує аліменти, вона вимушена була влаштуватись на роботу до маркету АТБ. Роботу вона обрала за графіком нічних змін. Її заробітна плата складає 7500-8000 грн.

З урахуванням підвищення цінової політики в державі з отримуваного доходу вона вимушена робити наступні витрати. Так, за оренду житла вона сплачує з травня 2018 року 2500 гривень та більше 600 грн. плата за комунальні платежі. Так як вона є гормонозалежна із метою недопущення приступів хвороби вона додатково витрачає на купівлю інгаляторів та інших ліків 2000 грн. щомісячно.

З урахуванням того, що батько доньки їй матеріально не допомагає, а його батьки - дід (ІНФОРМАЦІЯ_4) та баба (ІНФОРМАЦІЯ_5) є людьми похилого віку, непрацездатними (пенсіонерами), то дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на її повному утриманні та забезпеченні. Так, для утримання доньки вона витрачає, щомісячно (на продукти харчування - вдома та в школі, одяг - кофти, спідниці, білизна, теплий одяг, взуття, одяг для школи) 2000 грн. Оскільки, донька перебуває на диспансерному обліку в Дроздівській АЗПСМ та часто і довго хворіє, то на лікування вона витрачає (з травня поточного року) 1000 грн. З урахуванням того, що дитина часто хворіє і пропускає заняття в школі та програму навчання, то для того щоб вона не відставала в навчанні вона вимушена витрачати кошти для репетиторства та додаткових занять по шкільній програмі. Її щомісячні витрати складають 2000 грн.

Просила суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з неї, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі постанови Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року (справа 357/6067/16-ц, провадження 2/357/965/18) на користь відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання з розміру 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/30 частини. Судові витрати відповідно до норм цивільного процесуального законодавства ( а. с. 3-7 ).

Ухвалою судді від 20 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 17-18 ).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, кожний окремо, підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити та зменшити розмір аліментів.

Представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 26 травня 2016 року мати позивача, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на її утримання.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2018 року скасовано та ухвалено по справі нове рішення. Цим рішенням апеляційного суду позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її утримання в розмірі 1/12 всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 26.05.2016 року.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач ОСОБА_1 просить суд зменшити стягнення з неї аліментів з 1/12 частина на 1/30 частини всіх видів її заробітку (доходу), так як при визначені розміру аліментів суд повинен ураховувати матеріальний стан як стягувача аліментів, так і платника аліментів, наявність у них інших членів сім'ї, які потребують матеріальної допомоги і яким по закону він повинен її надавати, стан здоров'я тощо.

На даний час позивачка ОСОБА_1 наголошує на тому, що її матеріальний стан змінився, а саме вона більше стала витрачати коштів на її лікування та лікування доньки, сплачувати за оренду квартири. Крім того, у відповідачки є ще донька, крім неї.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначене зобов'язання, що належить до аліментних зобов'язань - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких юридичних фактів: родинний зв'язок батьків і дітей або усиновлення; непрацездатність батьків; потреба батьків у матеріальній допомозі.

Ця сукупність утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання, пов'язаного з утриманням повнолітніми дочкою, сином своїх батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів.

Посилання позивача на те, що вона є інвалідом третьої групи та на її утриманні знаходиться дитина, яка потребує витрат не приймається до увагу судом виходячи з наступного.

Згідно вищевказаної постанови апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року, яке набрало законної сили вбачається, що розглядаючи цивільну справу про стягнення з позивача аліментів на утримання непрацездатної матері, колегією суддів враховано наступне.

При визначенні розміру аліментів апеляційним судом береться до уваги той факт, що відповідачка ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи та має на утриманні дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, а також те, що у позивача є інша дочка, від якої вона також одержує утримання. Беручи до уваги всі вищенаведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за можливе та достатнє стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, зазначені обставини були враховані апеляційним судом, про що зазначено в судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Посилання позивача на те, що остання додатково несе втрати на утримання своє доньки, спростовуються наявним в матеріалах справи листом за підписом сільського голови Дроздівської сільської ради від 12.02.2019 року за № 02-14-58, спрямованого адвокату ОСОБА_3, в якому зазначено, що виконавчий комітет Дроздівської сільської ради надає інформацію, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 із 07.07.2009 року по теперішній час разом із дідом - ОСОБА_9 та бабою - ОСОБА_10. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 не зареєстрована та не проживає за адресою: АДРЕСА_3 із 23.05.2017 року, згідно рішення суду від 08.05.2017 року.

Також, довідкою за підписом директора школи ОСОБА_11 від 12.02.2019 року, в якій остання зазначає, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно навчається в 9 класі Дроздівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Білоцерківського району Київської області.

Крім того, посилання позивача на долучені до матеріалів справи копії чеків на придбання ліків різного найменування ( а. с. 21-22 ), як на погіршення стану здоров'я, судом не може бути прийнято до уваги як належний доказ, оскільки з наявних чеків не вбачається, хто їх придбав та кому вони призначалися, так як з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу, що саме зазначені ліки у чеках, були придбані саме за призначенням лікаря та стосувалися безпосередньо позивача або її доньки.

Також, посилання позивача в судовому засіданні на те, що її заробітна плата зменшилася та на місяць складає приблизно чотири тисячі гривень, спростовується наявною в матеріалах справи довідкою від 29.08.2018 року за вих. № 8470, виданої ТОВ «АТБ-маркет» ( а. с. 13 ), інших довідок та доказів протилежного з боку позивача не надано.

Стосовно посилання позивачка ОСОБА_1 на те, що вона винаймає житло та сплачує додатково гроші у розмірі 2500 гривень та витрати по сплаті комунальних послуг, також не може прийнято судом до уваги, як належний доказ, оскільки з копії договору, який наявний в матеріалах справи та доданий позивачкою до позовної заяви не вбачається у кого конкретно винаймає позивачка житло, адреса орендованого житла та належні підтвердження понесення таких витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з боку позивача ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу того, що звертаючись до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів у останньої дійсно у відповідності до вимог статті 192 СК України відбулися суттєві зміни.

А тому, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки є недоведеними та необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Оскільки, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, понесенні останньою при зверненні до суду судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 181, 192, 202 СК України, ст.ст. 4, 13, 19, 82, 133, 141, 263, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. 51 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_4, РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_4 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_5, адреса проживання: 09100, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 20 лютого 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов