ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року

м. Харків

Справа № 621/1838/19

Провадження № 22-ц/818/4224/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Коваленко І.П.

суддів - Овсяннікової А.І,, Піддубного Р.М.,

учасники справи:

заявник - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»,

боржник:

ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року, постановлену суддею Шаховою В.В., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «Харківенергозбут» - відмовлено.

На ухвалу ПрАТ «Харківенергозбут» подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Харківенергозбут» просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення останнім дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Враховуючи те, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 .kharkov.ua з ОСОБА_1 , дані про якого передані від попереднього постачальника послуг АТ «Харківобленерго». Заперечень щодо договірних умов від ОСОБА_1 на адресу товариства не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява не відповідає вимогам ст. ст.163, 165 ЦПК України, оскільки в наданому заявником копії договору та комерційної пропозиції №10, підпис боржника ОСОБА_1 відсутній, а тому суд не може прийняти до уваги наданий заявником договір як належний доказ, що підтверджує право грошової вимоги до боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК Українивизначено, що судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3ст. 163 ЦПК Українидо заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Матеріли справи свідчать, що до заяви про видачу судового наказу ПрАТ «Харківенергозбут» поміж іншого було надано примірник типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, не підписаного ОСОБА_2 В ОСОБА_3 .

Посилання ПрАТ «Харківенергозбут», що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії та перебуває у договірних відносинах з ПрАТ «Харківенергозбут» згідно з типовим договором, укладеним відповідно до статей 633, 634. 641. 642 ЦК України, шляхом приєднання, що підтверджується довідкою абонента, з якої вбачається фактичне надання послуг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відмова у видачі судового наказу у даному випадку жодним чином не свідчить про звільнення споживача від сплати коштів за отримані послуги, що є предметом доказування.

Судом, у відповідності до вимог закону, роз`яснено заявнику його право для повторного звернення з такою ж заявою після усунення недоліків.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права; підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 10 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний