Єдиний унікальний номер 221/5102/16-ц
Номер провадження 22-ц/804/506/19
Головуючий в 1 інстанції Мохов Є.І.
Доповідач Биліна Т.І.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Биліни Т.І.

суддів Мальцевої Є.Є., Мироненко І.П.

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

29 вересня 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява вмотивована тим, що 19 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачемсвоїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 10 серпня 2016 року має місце заборгованість в розмірі 44476,10 гривень, яка складається з: 7959,95 гривень - заборгованість за кредитом; 32372,05 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1550 гривень - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, штрафів відповідно до договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2094,10 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 зазначену заборгованість за кредитним договором та судовий збір у розмірі 1378 грн.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 рокупозовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитом у розмірі 7959,95 грн. Вирішено питання щодо судових витрат. В задоволені решти вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 порушив умови договору про надання банківських послуг (про отримання позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку) та допустив заборгованість, яка підлягає стягненню на користь кредитора крім грошових сум нарахованих за відсотками, комісією, пенею та штрафами.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач ПАТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права,просив рішення суду змінити, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами, пенею, комісією та штрафами, ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

За результатами розгляду апеляційної скарги позивача, 31 травня 2017 року постановлено Апеляційним судом Донецької областірішення, яким апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року в частині відмови у позові про стягнення з ОСОБА_1 процентів скасовано. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором проценти в розмірі 32372,05грн. В частині відмови у стягненні пені, комісії та штрафу залишено без змін.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду від 31.05.2017 року, відповідач ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалене апеляційним судом рішення в частині задоволення позову про стягнення процентів із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Донецької області від 31 травня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява в якій вона підтримала доводи апеляційної скарги та зазначила, що банком в повному обсязі виконані зобов'язання за кредитним договором, а відповідачем ні. Відповідач належним чином повідомлявся про зміну відсоткової ставки способом передбаченим умовами договору, а тому нарахування відсотків банком проведено вірно.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу в якому зазначив, що позивачем не надано доказів, що долучені до позовної заяви ксерокопії Умов та Тарифів банку були надані відповідачу для ознайомлення під час укладення договору. Крім того вони не містять положень щодо узгодження сторонами процедури підвищення процентної ставки, а як наслідок дії позивача по підвищенню відсоткової ставки є незаконними.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно положень ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з обставинами встановленими судом першої інстанції, вважає їх повними, проте висновки викладені в рішенні їм не відповідають.

Частково задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, які б стали підставою вважати, що Умови, Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку про умови кредитування, долучені до матеріалів справи містять інформацію про погодження між сторонами усіх істотних умов кредитування. Змінюючи розмір процентної ставки позивач не навів чим саме він керувався та яким чином інформував боржника. Вказані обставини стали підставою для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 7600,00грн. та для відмови у решті позовних вимог.

Проте в повній мірі із вказаним висновком погодитися неможна

Згідно із частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом установлено, що 19 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, чим погодився з умовами та правилами надання банківських послуг.

Підписавши заяву погодився, що він згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.

За змістом вказаного пункту банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку відповідно до пункту 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до пунктів 1.1.3.1.9, 2.1.1.3.7 Умов та Правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного рази на місяць способом вказаним у заяві, надавати позичальнику виписки з картрахунку про стан картрахунків і про проведені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Базова ставка, згідно із Тарифами банку на вид картки «Універсальна» станом на момент укладення договору 19 липня 2011 року становила 27,60 % на рік.

У зв'язку із зміною ринкової ситуації та в результаті внутрішніх підготовчих процедур в банку було актуалізовано змінені тарифи на зовнішньому сайті, зокрема про:

- зміну базової % ставки на рік з 01 вересня 2014 року по карті «Універсальна» в ПАТ КБ «ПриватБанк» - було 27,60%, стало 32,40% (на підставі наказу від 18 серпня 2014 року);

- зміну базової % ставки на рік з 01 квітня 2015 року по карті «Універсальна» в ПАТ КБ «ПриватБанк» - було 32,40 %, стало 42,00 % (на підставі наказу від 18 лютого 2015 року).

Згідно наданого банком розрахунку, ОСОБА_1, користуючись кредитними коштами по картці, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом з урахуванням процентів за користування ним. Разом з тим, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, своєчасно платежі в рахунок погашення кредиту та процентів не вносив, у зв'язку з чим, станом на 10 серпня 2016 року, заборгованість за кредитним договором склала 44 476,10 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 7 959,05 грн, загальний залишок заборгованості за відсотками - 32 372,05 грн, заборгованість за пенею та комісією - 1 550 грн, фіксована частина штрафу - 500 грн, процентна складова штрафу - 2 094,10 грн.

Загальна сума залишку заборгованості за відсотками розрахована за підвищеними в процентними ставками.

У ході розгляду справи відповідач указував на неправомірність дій позивача щодо підвищення ним в односторонньому порядку процентної ставки на суму простроченої заборгованості.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків в повному обсязі, не звернув уваги, що у разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З аналізу наведеного боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Матеріали справи, яка є предметом перегляду, доказів належного повідомлення позивача про підвищення відсоткової ставки не містять. Проте вони не містять і підстав для звільнення відповідача від сплати відсотків в повному обсязі.

З огляду на вказане позивач має право на стягнення з відповідача відсотків за первинно встановленою відсотковою ставкою, а саме 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останнє нарахування заборгованості по відсотковій ставці 27,6% було проведено 31.08.2014 року, після чого відсоткова ставка безпідставно була збільшена до 32,40%, з огляду на вказане відповідач повинен був відшкодувати позивачу відсотки в сумі 1584,46грн., які склалися станом на вказану дату, а після цього повинен був сплатити відсотки за період з 01.09.2014 року по 10.08.2016 року в сумі 4294,79грн.(7959,95грн.(заборгованість за кредитом) х 710(кількість днів прострочки) х27,6% : 360 (кількість днів в році)) (а.с.4-5)

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення комісії та штрафів ніким не оскаржується, а тому і не перевіряється.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 384 гривні, сума визначена пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Повний текст постанови виготовлено 28 січня 2019 року.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» в частині стягнення відсотків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 5879 (п'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 25 копійок та судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді Є.Є. Мальцева

І.П.Мироненко