Справа № 515/1889/17
Провадження № 2/515/100/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката ОСОБА_2

відповідача представника Дмитрівської сільської

ради Татарбунарського району ОСОБА_3

співвідповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини.

02 січня 2005 року в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер її батько ОСОБА_5. Після смерті спадкодавця залишився житловий будинок з будівлями та спорудами №157 по вулиці Сільська (колишня Енгельса) в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Позивачка є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає.

Звернувшись до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спадкового будинку, позивачка отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за нею, як спадкоємцем першої черги по закону, на праві власності спадкового житлового будинку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону вона позбавлена можливості, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, відсутній, а виготовити його після смерті спадкодавця не можливо.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 30.11.2017 року було відкрито провадження по справі (а.с.20).

15 січня 2018 року ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_7 інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна ОСОБА_5, який помер 02 січня 2005 року (а.с.27).

На виконання ухвали суду, нотаріусом надано копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 (а.с.29-33).

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 21.02.2018 року (а.с.36), залучено до участі у зазначеній цивільній справі в якості співвідповідача дружину спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняла спадщину разом із позивачкою по 1/2 частині спадкової земельної ділянки.

21 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.45).

Представник позивачки адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.25).

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову (а.с.24).

Співвідповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, відзив на позов не подала, тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність (а.с.48,51-52).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №451818 від 10.06.1985 року (а.с.4), батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження І-ЖД №324158 від 25.06.2002 року (а.с.5), 25.06.2002 року був укладений шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8, зареєстрований у Дмитрівській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №8, після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Стоянова».

Також судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 помер 02 січня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЖД №407994, виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.6).

Також, на аркуші справи сім міститься копія технічного паспорту на будинок №157 по вул. Енгельса в с. Дмитрівка Татарбунарського району, виготовленого 25.06.2009 року, з якого слідує, що власник цього будинку не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. У вказаному документі наявні характеристика будинку, господарських будівель та споруд, генеральний план будинку, експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень житлового будинку.

Із довідки №764 від 31.07.2017 року, виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.12) вбачається, що власником житлового будинку, розташованого по вул. Сільській (колишня Енгельса) №157 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, згідно записів по господарської книги №5, особовий рахунок 334, був померлий ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звітом про незалежну оцінку ринкової вартості житлового будинку загальною площею 67,5 кв.м, житловою площею 52,1 кв.м, розташованого за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с. Дмитрівка, вул. Сільська (колишня Енгельса), 157 визначено вартість спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, яка складає 48255 грн. (а.с.13-14).

Листом приватного нотаріуса №677/02-14 від 14.07.2017 року (а.с.15) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 (спадкова справа №113/2016 від 28.04.2016 року) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на успадковане майно - житловий будинок.

Із витребуваної судом інформаційної довідки №50760423 зі Спадкового реєстру від 01.02.2018 року (а.с.29) вбачається, що приватним нотаріусом ОСОБА_6 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 заведена спадкова справа №113/2016, зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 58916098. До вказаної довідки долучено копії, нотаріально завірених заяв ОСОБА_4 від 28.04.2016 року за № 236 та ОСОБА_1 від 28.04.2016 року за № 327 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на належну останньому земельну ділянку(а.с.30-31), та копії, виданих на підставі вказаних заяв, свідоцтв про право на спадщину за законом від 02.12.2016 рр. за№№ у реєстрі 1636 та 1637 (а.с.32-33), відповідно, спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частки земельної ділянки площею 2,6008 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради (за межами населеного пункту) Татарбунарського району Одеської області, яка належала спадкодавцю.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріального контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві».

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька ОСОБА_5 на належний останньому спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, село Дмитрівка, вулиця Сільська (колишня Енгельса) № 157, оскільки вона фактично прийняла спадщину, тому що проживала і була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини та проживає там по теперішній час, а також 28.04.2016 року подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с.31). Разом з тим, крім неї право на спадщину щодо спадкового житлового будинку, в порядку першої черги по закону має також її мати ОСОБА_4, яка, згідно поданої до нотаріуса заяви(а.с.30), також прийняла спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 02 січня 2005 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно (а.с.32,33).

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, що узгоджуються між собою та є достатніми, суд вважає можливим задовольнити вимоги позову частково, визнавши за позивачкою, як одним із спадкоємців першої черги за законом, що звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадку в установленому законом порядку, право власності на 1/2 частину зазначеного спадкового житлового будинку з будівлями та спорудами, беручи до уваги приписи ст.1267 ЦК України, яка передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, враховуючи, що другий спадкоємець - співвідповідач по справі ОСОБА_4, не відмовилась від прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, хоча мала право це зробити згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, а навпаки, фактично прийняла спадщину, оскільки проживала і була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою та проживає там по теперішній час.

У звязку з неможливістю отримання після смерті спадкодавця правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість, при відсутності заперечень співвідповідачів Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району (а.с.24) та ОСОБА_4, з урахуванням розяснень абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, суд вважає, що права позивачки мають бути захищені шляхом визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом, права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Сільська (колишня Енгельса), 157 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 02.01.2005 року.

Керуючись ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 77, 78, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, /паспорт серії КМ № 131667 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 20.01.2003 року, ідентифікаційний номер - /, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Сільська (колишня Енгельса) №157 в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, який залишився після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 02.01.2005 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Повний текст рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, складено 20 лютого 2019 року, що є датою його ухвалення, відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Л.А.Семенюк