Дата документу 21.02.2019 Справа № 331/2703/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2703/18 Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/807/858/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі представника Деревянко Ірини Олександрівни на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 р. ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Деревянко І.О. звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача, розірвання договору про надання послуг, укладеного 25 квітня 2017 року, та стягнення суми завдатку в розмірі 4500,00 грн. та судових витрат, понесених у зв'язку із розглядом справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір, предметом якого є виготовлення та поставка металопластикових конструкцій. Згідно умов договору виконавець - ФОП ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання доставити виготовлені (під замовлення за індивідуальними розмірами і індивідуальної конфігурації) металопластикові конструкції, а замовник - ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання оплатити і прийняти готові вироби. При укладенні договору ОСОБА_3 сплатив на користь ФОП ОСОБА_5 завдаток у розмірі 4500,00 грн. Протягом 2-х місяців з дня укладення зазначеного договору ОСОБА_3 очікував виконання умов договору - виготовлення та поставлення металопластикових конструкцій, при цьому неодноразово звертався до ФОП ОСОБА_6 з вимогою виконання вимог договору, проте це результатів не дало.

Із зазначених підстав він був вимушений звернутися до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з відповідною заявою, за результатами розгляду якої йому було роз'яснено його право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав у позовному провадженні.

Вказував, що, оскільки ФОП ОСОБА_5 не були виконані умови договору: не виготовлено та не поставлено металопластикові конструкції, то це є підставою для розірвання договору та повернення завдатку, про що заявив у прохальній частині позову.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 у особі представника Деревянко І.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вважаючи, що він довів свої вимоги, а суд безпідставно не задовольнив їх, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Відповідач ФОП ОСОБА_5 не скористався правом на відзив, хоча копія апеляційної скарги йому була вручена 28.12.2018р., що не є перешкодою для апеляційного розгляду справи у відповідності до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1 п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтями 19, 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Судом встановлено, що 25 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір, предметом якого є виготовлення та поставка металопластикових конструкцій. (а.с. 6)

Згідно з п. 2.1 договору від 25.04.2017р. вартість виробів складає 7320,00 грн.

Пунктом 3.3 договору від 25.04.2017р. узгоджено, що замовник зобов'язується сплатити вартість замовлення, що складає 7320,00 грн.

Згідно з п. 3.4 договору від 25.04.2017р. після виконання п. 3.3 цього договору виконавець зобов'язується доставити виготовлені вироби на протязі 14 робочих днів.

У відповідності до п. 4.1 договору від 25.04.2017р. у разі невиконання замовником п. 3.3 цього договору виконавець має право не доставляти вироби до моменту виконання замовником п. 3.3.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 сплатив на виконання умов договору від 25.04.2017р. лише завдаток у розмірі 4500,00 грн. від загальної суми вартості замовлення - 7320,00 грн.

Зі змісту договору вбачається, що сторонами в ньому не було чітко визначено строк виконання замовлення та поставки металопластикових конструкції певною конкретною датою, а визначено обов»язок виконавця доставити металопластикові конструкції замовнику після оплати решти вартості замовлення. Але строк дії договору у пункті 3.11 визначено до повного виконання сторонами усіх обов»язків.

В ході розгляду справи позивач не заперечував того факту, що він не виконав п. 3.3 договору, не сплативши остаточну суму вартості замовлення, а отже у виконавця до теперішнього часу не настав обов»язок здійснити йому поставку металопластикових конструкції.

З пояснень ФОП ОСОБА_5 слідує, що металопластикові конструкції виготовлені та зберігаються в офісі, та в будь-який момент після оплати замовником остаточної суми згідно з договором, він може доставити їх замовнику.

Таким чином, судом за наявними у справі доказами встановлено, що ФОП ОСОБА_5 взяті на себе зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а невиконання доставки пов»язано саме з діями ОСОБА_3, який відмовляється від обов»язку оплатити замовлення в повному обсягу.

За таких обставин, суд правильно визнав, що ним не встановлено порушення прав ОСОБА_3 як споживача та завдання йому будь-яких збитків чи шкоди з боку відповідача, а також суд вірно визнав, що відсутні підстави для розірвання договору у зв»язку з його невиконанням відповідачем.

В скарзі позивачем не наведено конкретних обставин чи порушень, яких припустився суд при розгляду справи, а тому апеляційна скарга визнається необґрунтованою, у зв»язку з чим у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 384, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі представника Деревянко Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 21 лютого 2019р.

Головуючий:

Судді: