Провадження №2/522/342/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Смокової А.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» - Хмель В.Р.,

відповідача - Білика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1, третя особа: багатодітна матір ОСОБА_4, до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика Василя Васильовича - начальника загону охорони ДП «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на Державному підприємстві «Одеський морський торговельний порт»,

встановив:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, третя особа: багатодітна матір ОСОБА_4, до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика Василя Васильовича - начальника загону охорони ДП «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на Державному підприємстві «Одеський морський торговельний порт».

18.02.2019 року у судовому засіданні ОСОБА_1 заявив усну заяву про відвід головуючій по справі судді Шкамерді К.С., яка обґрунтована тим, що 19.11.2018 р. суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Науменка А.В. по справі №2-5151/09 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Одеський морський торговельний порт» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. За даним фактом прокуратурою Одеської області до ЄРДР за №0001108 від 28.11.2018 року внесено відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення окремими співробітниками Приморського районного суду м.Одеси, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Представник відповідача ДП «АМПУ» - Хмель В.Р. вважає заяву позивача про відвід судді необґрунтованою.

Відповідач Білик В.В. проти задоволення заяви про відвід заперечував.

Вислухавши думку сторін щодо відводу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається, підставою для відводу судді є те, що на підставі заяви ОСОБА_1 про можливе вчинення кримінального правопорушення окремими співробітниками Приморського районного суду м.Одеси, прокуратурою Одеської області 28.11.2018 року внесено відомості до ЄРДР за №001108. На думку заявника, вищевказане викликає сумніви щодо неупередженості судді при розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені заявником обставини не є підставою для відводу в силу положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення заяви ОСОБА_1

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об'єктивності, однобічності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

З огляду на те, що відповідно до ст.36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі заяви до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шкамерди К.С.

Керуючись: ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1, третя особа: багатодітна матір ОСОБА_4, до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», Білика Василя Васильовича - начальника загону охорони ДП «Одеський морський торговельний порт» про спростування завідомо недостовірної інформації, розповсюдженої на Державному підприємстві «Одеський морський торговельний порт».

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Шкамерди К.С.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя К.С. Шкамерда