Справа №295/8886/19
У Х В А Л А

14.06.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Житомирського апеляційного суду (адреса: м. Житомир, вул. С. Ріхтера, 24) про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачзвернувся до суду з указаним позовом, у якому проситьстягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди при розгляді його апеляційної скарги від 15.04.2019 року на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2019 року у цивільній справі № 295/974/19 за його позовом до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позову зазначено, що при ухваленні Житомирським апеляційним судом постанови від 22.05.2019 року про залишення без змін ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 03.04.2019 року, якою провадження у справі було закрито, судом були допущені наведені у позовній заяві численні порушення норм процесуального права, чим заподіяно моральної шкоди.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, виявлено, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим необхідно відмовити у відкритті провадження у справі.

Підстави, за наявності яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, визначені ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Зокрема, пунктом 1 частини 1 вказаної статті визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як убачається з позовної заяви, вимоги позову обґрунтовані тим, що при розгляді апеляційної скарги позивача у цивільній справі № 295/974/19 Житомирським апеляційним судом були допущені істотні порушення норм процесуального права, внаслідок чого йому було завдано моральної шкоди.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 20.03.2019 року у справі № 295/7631/17, а також Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.01.2018 року у справі № 454/2843/15-ц висловлено наступну правову позицію стосовно того, чи можуть суди та судді бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7, 9 частини першої статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законам порядках і їх виконання, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

Зазначене відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

У п. 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів викладено аналогічну позицію, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Також у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

За наведених обставин, оскільки розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження дій суду, пов`язаних із розглядом справи, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено, а також суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі, за виключенням наведених вище випадків, тому позовна заява ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди не може розглядатися за правилами будь-якого судочинства, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенцова