Провадження № 2/761/885/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Картель» про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: зобов'язати Приватне акціонерне товариство «КАРТЕЛЬ» видалити зі свого офіційного веб-сайту www.dsnews.ua статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за авторством ОСОБА_5 та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (http:ІНФОРМАЦІЯ_3); зобов'язати Приватне акціонерне товариство «КАРТЕЛЬ» видалити зі свого офіційного веб-сайту www.depo.ua статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» за авторством ОСОБА_6 та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (https:ІНФОРМАЦІЯ_5).

Вимоги обгрунтовані тим, що 15.11.2017 р. позивачу стало відомо, що на офіційних веб-сайтах Відповідача було розміщено ряд статей, які містять фото та відео-матеріали із зображенням Позивача та членів її родини.

Так, на веб-сайті www.dsnews.ua розміщено статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за авторством ОСОБА_5 та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (http:ІНФОРМАЦІЯ_3). У статті та відео містяться інформація про Позивача, факти її особистого життя. Із тексту статті: «…Жена же ОСОБА_4 в число лиц, на которых оформлен траст, не попала, поскольку на момент создания траста уже около трех лет как не являлась де-факто женой бизнесмена… ОСОБА_8 фактически разошелся с ОСОБА_4 и жил отдельно от нее в Киеве с другой женщиной ОСОБА_11 В распоряжении журналистов есть большой массив документов с подписями ОСОБА_4, согласно которым она регулярно получала достаточно внушительные денежные суммы…». Авторами опубліковано ряд особистих документів Позивача: фотокопію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2016 на ім'я ОСОБА_7, де зазначено, що спадкоємцями майна померлого ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_2 (Позивач), донька - ОСОБА_9 (неповнолітня донька Позивача), й містяться дані про майно померлого - квартиру із вказівкою точної адреси; фотокопії незрозумілих документів, які у сюжеті названі «видаткові звіти» № 146 від 13.05.2016 та №137 від 31.08.2015 на яких міститься ім'я та начебто підпис Позивача.

На веб-сайті «www.depo.ua» розміщено статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» за авторством ОСОБА_6 та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (https:ІНФОРМАЦІЯ_5). У статті та відео також містяться інформація про Позивача, факти її особистого життя. Із тексту статті: «…примерно с 2011-го года ОСОБА_8 не жил с женой. Хотя на бумаге они были супругами. ОСОБА_2 жила в Луцке, а ее муж - в Киеве. Причем не один, а с девушкой по имени ОСОБА_11, о которой жена знала…». Опубліковані фотокопії незрозумілих документів, які у сюжеті названі «видаткові звіти» № 100 від 28.05.2016, № 146 від 13.05.2016, від 19.11.2015 та «видатковий звіт» невстановленої дати, які містять ім'я та начебто підпис Позивача.

Крім того, зазначені вище відео-сюжети містять велику кількість фото- та відео зображень Позивача та членів її родини (неповнолітньої доньки, сина, та померлого чоловіка).

17.11.2017 р. Позивачем на ім'я Відповідача надіслані листи-вимоги, в яких міститься заборона використовувати будь-які графічні, фото-, кіно-, теле-, відео зображення, на яких присутня Позивач, її неповнолітня донька ОСОБА_9 та її покійний чоловік ОСОБА_8. З огляду на це, у листах Позивач вимагає видалити з веб-сайтів відповідні статті та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2».

20.11.2017 р. від Товариства надійшла відповідь №201, в якій зазначено, що розміщене відео було взято з веб-сайту YouTube, який доступний для загального використання, отже права Позивача журналістами Товариства не порушуються. У задоволені вимоги відмовлено.

Як зазначає позивач, станом на день написання позовної заяви такі статті та відео залишаються розміщеними на зазначених вище ресурсах. Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушує особисті немайнові права Позивача.

Так як позивач у власних листах, отриманих відповідачем заборонила використовувати її персональні дані, а відповідач в порушення діючого законодавства продовжує розміщувати зазначені статті, для захисту порушеного права позивач звернулась до суду з цим позовом.

14 серпня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що стаття та відео, які розміщені на сайтах, що належать ПрАТ «Картель» було взято з веб-сайту YouTube, який доступний для загального використання, а тому у відповідності до положень статті 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації» відповідач не несе відповідальність за інформацію в такій статті. Окрім того, загальновідомо, що чоловік позивача - ОСОБА_8 був публічною особою, тому інформація має великий суспільний інтерес. А тому межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, врахувавши відзив відповідача, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до чч.1, 2 ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст.31 Конституції України, кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з'ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Також, ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання чи таких посягань.

Відповідно до ч.2 ст.26 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що при розміщенні спірних статей відповідач порушив її особисті немайнові права, так як в статтях міститься інформація, що є персональними даними, розміщені фото та відео із зображенням позивача на розміщення яких вона не надавала згоду, поширена інформація про приватне життя, майновий стан.

В листопаді 2017 року позивач зверталась до відповідача з проханням видалити розміщені статті, проте листом від 20.11.2017 року відповідач, підтверджуючи, що дійсно на їх сайті розміщено таку статтю, зазначив, що відео було взято з веб сайту YouTube, який є доступний для загального використання, а тому вважає, що вони не порушують права позивача та не несуть відповідальності за розміщення даного матеріалу на веб-сайті YouTube.

В судовому засіданні були оглянуті статті під назвою:

- «"ІНФОРМАЦІЯ_4» за авторством ОСОБА_6 за посиланням https:ІНФОРМАЦІЯ_5, в якій, зокрема розкрита та поширена інформація про приватне життя позивача, інформація про майновий стан позивача, розміщено зображення позивача, документи, які містять персональні дані, зокрема свідоцтво про право на спадщину.

- «ІНФОРМАЦІЯ_1» за авторством ОСОБА_5 за посиланням http:ІНФОРМАЦІЯ_3, в якій зокрема була розголошена та поширена конфіденційна інформація про спадкоємців (адреси, дати народження, місце знаходження майна та інше) та спадкову справу (розміщена фотокопія свідоцтва про право на спадщину), поширена інформація про приватне та сімейне життя позивача, розміщені фото та відеоматеріали про позивача.

Так, статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Так, відповідно до ст.291 ЦК України, ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.301 ЦК України, фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа сама визначає своє особисте життя і можливість ознайомлення з ним інших осіб. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою.

В ст.303 ЦК України закріплено, що особисті папери (документи, фотографії, щоденники, інші записи, особисті архівні матеріали тощо) фізичної особи є її власністю. Ознайомлення з особистими паперами, їх використання, зокрема шляхом опублікування, допускаються лише за згодою фізичної особи, якій вони належать. Якщо особисті папери фізичної особи стосуються особистого життя іншої особи, для їх використання, у тому числі шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи. У разі смерті фізичних осіб, визначених частинами другою і третьою цієї статті, особисті папери можуть бути використані, у тому числі шляхом опублікування, лише за згодою їхніх дітей, вдови (вдівця), а якщо їх немає, - батьків, братів та сестер.

Відповідно до чч.1-2 ст.306 ЦК України, фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції. Листи, телеграми тощо є власністю адресата. Листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися, зокрема шляхом опублікування, лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата. Якщо кореспонденція стосується особистого життя іншої фізичної особи, для її використання, зокрема шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.307 ЦК України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Фізична особа, яка погодилася на знімання її на фото-, кіно, теле- чи відеоплівку, може вимагати припинення їх публічного показу у тій частині, яка стосується її особистого життя.

Згідно ст.308 ЦК України, фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи, а в разі її смерті - за згодою осіб, визначених частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Згода, яку дала фізична особа, зображена на фотографії, іншому художньому творі, може бути після її смерті відкликана особами, визначеними частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Витрати особи, яка здійснювала публічний показ, відтворення чи розповсюдження фотографії, іншого художнього твору, відшкодовуються цими особами. Якщо фізична особа позувала авторові за плату, фотографія, інший художній твір може бути публічно показаний, відтворений або розповсюджений без її згоди. Фізична особа, яка позувала авторові фотографії, іншого художнього твору за плату, а після її смерті - її діти та вдова (вдівець), батьки, брати та сестри можуть вимагати припинення публічного показу, відтворення чи розповсюдження фотографії, іншого художнього твору за умови відшкодування автору або іншій особі пов'язаних із цим збитків. Фотографія може бути розповсюджена без дозволу фізичної особи, яка зображена на ній, якщо це викликано необхідністю захисту її інтересів або інтересів інших осіб.

Статтею 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Закону України «Про захист персональних даних», персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. У частині 4 ст. 6 цього закону зазначено, що первинними джерелами відомостей про фізичну особу є: видані на її ім'я документи; підписані нею документи; відомості, які особа надає про себе.

За цим законом, згода суб'єкта персональних даних - це добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди.

В абз.5 п.3.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі №1-9/2012 від 20.01.2012р. за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України (далі - Рішення КСУ), зазначено, що Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім'ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов'язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім'ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

В абз.3 п.3.3. мотивувальної частини Рішення КСУ зазначено, що системний аналіз положень частин першої, другої статті 24, частини першої статті 32 Конституції України дає підстави Конституційному Суду України вважати, що реалізація права на недоторканність особистого і сімейного життя гарантується кожній особі незалежно від статі, політичних, майнових, соціальних, мовних чи інших ознак, а також статусу публічної особи, зокрема державного службовця, державного чи громадського діяча, який відіграє певну роль у політичній, економічній, соціальній, культурній або іншій сфері державного та суспільного життя.

Як зазначила представник позивача, позивач у своїх листах-вимогах, адресованих відповідачу згоди на розголошення персональних даних не давала, навпаки заборонила відповідачу використовувати у своїх статтях будь-які відомості стосовно неї та членах її родини.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не надав доказів, що відповідач має згоду позивача на розголошення персональних даних.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя (ст.271 ЦК України).

Відповідно до ст.274 ЦК України, обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Конституцією України, можливе лише у випадках, передбачених нею. Обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених цим Кодексом та іншим законом, можливе лише у випадках, передбачених ними.

Відповідно до ч.2 ст. 272 ЦК України, фізична особа має право вимагати від посадових і службових осіб вчинення відповідних дій, спрямованих на забезпечення здійснення нею особистих немайнових прав.

Відповідно до ст.273 ЦК України, органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав. Юридичні особи, їх працівники, окремі фізичні особи, професійні обов'язки яких стосуються особистих немайнових прав фізичної особи, зобов'язані утримуватися від дій, якими ці права можуть бути порушені. Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права.

Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 276 ЦК України, орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини у Рішенні у справі «Реклос і Давурліс проти Греції» від 15.04.2009 року (заява № 1234/05, п. 41), зображення особи є одним з головних атрибутів її особистості, оскільки воно відображає її унікальні характеристики та відрізняє її від інших осіб. Право на захист зображення людини, таким чином, стає одним із суттєвих компонентів особистого розвитку та передбачає право на контроль компонентів використання цього зображення. І хоча у більшості випадків право на контроль такого використання пов'язане з правом особи заборонити публікацію свого зображення, воно охоплює також і право особи заперечувати проти фіксації, зберігання та відтворення її зображення іншою особою.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про захист персональних даних» дозволяється обробка персональних даних без застосування положень цього закону, якщо така обробка здійснюється виключно для журналістських та творчих цілей, за умови забезпечення БАЛАНСУ між правом на повагу до особистого життя та правом на свободу вираження поглядів.

Як зазначає відповідач у відзиві, у суспільства існує високий рівень зацікавленості до сімейного життя Єремеєвих.

Проте суд не може взяти до уваги зазначені пояснення так як інформація особисто про ОСОБА_8 не є виправданим втручанням в особисте сімейне життя позивача ОСОБА_2 та відповідне поширення таких даних. Опублікування фотографій, поширення даних про сімейний стан померлого ОСОБА_8, його близькі відносини з іншими особами, майновий стан напряму стосується Позивача, як його дружини, та є явно надмірним і непропорційним втручанням у приватність.

Крім того суд не може взяти до уваги посилання відповідача, що так як ОСОБА_8 був публічною особою, тому інформація викладена в статті має великий суспільний інтерес, оскільки в статті не висвітлюється діяльність ОСОБА_8 як публічної особи, а висвітлюються особисті стосунки, майнові відносини спадкоємців. Крім того, дружина померлого ОСОБА_8 не є публічною особою.

Таким чином, в поширеному відео та в самих статтях Відповідачем протиправно поширювалась інформація про приватне життя позивача та персональні дані Позивача і членів її сім'ї.

Відповідач у своєму Відзиві зазначив, що відео та стаття, розміщені на сайтах https://www.depo.ua/ та http://www.dsnews.ua/, які належать Відповідачу, було взято з веб-сайту YouTube, який доступний для загального використання.

Відповідач зазначив, що YouTube є хостінговою компанією, що надає користувачам послуги зберігання, доставки та показу відео. Користувачі можуть завантажувати, переглядати, оцінювати, коментувати, відправляти повідомлення і ділитися тими чи іншими відеозаписами.

Відповідно до пп. А п.1 Умов користування YouTube (https://www.youtube.com/t/terms), використовуючи веб-сайт YouTube або заходячи на нього, або користуючись продуктами, програмним забезпеченням, даними та послугами, доступними на веб-сайті, з веб-сайту або через веб-сайт YouTube (надалі разом - «Послуга»), користувач тим самим приймає умови, які пропонуються Google та які складаються з: (1) цих умов користування (надалі - «Умови користування»), (2) Політики конфіденційності Google, з якою можна ознайомитися за посиланням: https:ІНФОРМАЦІЯ_6 та яка включена шляхом надання посилання, та (3) Правила спільноти YouTube, з якими можна ознайомитися за посиланням: https:ІНФОРМАЦІЯ_7 та які також включені шляхом надання посилання та погоджуєтеся з юридичними наслідками прийняття Умов користування, Політики конфіденційності Google та Правил спільноти YouTube.

Відповідно до пп. В п.2 Умов користування, Послуга може містити посилання на веб-сайти третіх осіб, які не належать та не контролюються YouTube. YouTube не контролює та не несе відповідальності за контент, політику конфіденційності або роботу будь-яких веб-сайтів третіх осіб. Крім того, YouTube не буде впливати на або редагувати контент веб-сайту будь-якої третьої особи. Користуючись Послугою, Ви звільняєте YouTube від будь-якої відповідальності у зв'язку з використанням Вами сайтів третіх осіб.

В закладці «Преса та блоги» на сторінці YouTube щодо некомерційного використання відео YouTube у ЗМІ зазначено наступне:

«Власники каналів YouTube володіють правами на вміст, який показується на сайті. Якщо ви знайшли відео, яке хочете використати для показу чи посилання, радимо зв'язатися безпосередньо з його власником. Під час показу відео YouTube на телебаченні або в Інтернеті додавайте посилання на джерело як на екрані, так і в тексті мовлення, указуючи ім'я користувача чи справжнє ім'я відповідного власника вмісту.»

Відповідно до ст.3 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», забороняється використання друкованих засобів масової інформації для: втручання в особисте і сімейне життя особи, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника.

Відповідачем не надано докази того, що інформація та персональні дані щодо Позивача, поширені в статтях, були отримані безпосередньо від інформаційного агентства (автора відео) або від Позивача. Відсутні відповідні документи та докази про існування згоди від автора відео та Позивача.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що Відповідачем були порушені особисті немайнові права Позивача при розміщенні статтей, а тому з метою припинення порушення прав Позивача статті під назвою:

1)«"ІНФОРМАЦІЯ_4» за авторством ОСОБА_6 за посиланням https:ІНФОРМАЦІЯ_5, розміщеній на веб-сайті https://www.depo.ua/, засновником якого є Відповідач (https://www.depo.ua/ukr/about), та

2)«ІНФОРМАЦІЯ_1» за авторством ОСОБА_5 за посиланням http:ІНФОРМАЦІЯ_3, розміщеній на веб-сайті http://www.dsnews.ua/, засновником якого є Відповідач http://subscribe.dsnews.ua/index.php?route=information/information&information_id=3),

підлягають видаленню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України; ст. ст. 3, 32, 34, 68 Конституції України; ст. ст. 201, 277, 280, 297 ЦК України; ст. 9 Закону України "Про інформацію"; суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 (РНОКПП адреса: АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «Картель» (, адреса: м.Київ, вул.Павлівська,29) про зобов'язання вчинити дії- задовольнити.

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «КАРТЕЛЬ» видалити з веб-сайту www.dsnews.ua статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (http:ІНФОРМАЦІЯ_3).

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «КАРТЕЛЬ» видалити з веб-сайту www.depo.ua статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» та посилання на відео «ІНФОРМАЦІЯ_2» (https:ІНФОРМАЦІЯ_5).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Картель» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 280,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 лютого 2019 року.

Суддя: Н.Г.Притула