Постанова

Іменем України

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 303/717/17

провадження № 61-25169св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

треті особи: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт Владислав Іванович, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року у складі судді: Джуги С. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ Укрсоцбанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано виконавчий напис від 20 січня 2012 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімертом В. І., зареєстрований в реєстрі за № 98, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_4 640,00 грн судових витрат.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ПАТ «Укрсоцбанк» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 березня 2017 року з підстав, визначених частиною третьою статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії).

Апеляційний суд виходив із того, що подача апеляційної скарги поза межами встановленого строку на апеляційне оскарження відбулася внаслідок недобросовісного виконання заявником своїх процесуальних обов'язків, підстави для поновлення цього строку, на які банківська установа посилається, не є поважними.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, не звернув увагу на те, що представник банку був присутній в судовому засіданні 24 березня 2017 року під час розгляду справи, проте після виходу суду з нарадчої кімнати та при проголошенні судового рішення присутнім не був. Тому, отримавши 12 квітня 2017 року та ознайомившись із текстом рішення суду, банківська установа 24 квітня 2017 року у межах, передбачених частиною першої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії), подала апеляційну скаргу.

У статті 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 303/717/17 передано до Касаційного цивільного суду.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України (у редакції, що була чинною на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України, яка була чинною на момент подачі апеляційної скарги, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Встановлено, що 24 березня 2017 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_4 та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20 січня 2012 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімертом В. І.

Не погодившись з рішенням суду, 24 квітня 2017 року ПАТ «Укрсобанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14 червня 2017 року вона була залишена без руху та надано заявнику строк вказати поважні підстави для його поновлення строку та сплатити судовий збір за її подання.

Зазначаючи підстави для поновлення строку, ПАТ «Укрсоцбанк» послалося на те, під час розгляду справи 24 березня 2017 року, в тому числі до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, в судовому засіданні був присутній представник банку БарановЮ. А. Проте під час проголошення судового рішення суду після виходу суду із нарадчої кімнати він присутній не був. Тому апеляційна скарга на це рішення була подана після того, яка банківська установа 12 квітня 2017 року отримала його повний текст.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Суд апеляційної інстанції перевірив зазначені ПАТ «Укрсоцбанк» причини пропуску процесуального строку та правильно врахував те, що банк був обізнаний про ухвалене рішення суду першої інстанції, його представник відповідно до журналу судового засідання був присутній у судовому засіданні 24 березня 2017 року під час його проголошення, у зв'язку з чим зробив правильний висновок про їх неповажність, оскільки десятиденний строк, що передбачений законом на подання апеляційної скарги на рішення суду, має дисциплінувати учасників процесу у розумінні реалізації своїх процесуальних прав та обов'язків.

Визнавши підстави для поновлення цього строку не пов'язаними з об'єктивними, істотними перешкодами для своєчасної реалізації права на апеляційне оскарження, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат