Справа № 487/7706/18
Провадження № 2/487/717/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.02.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, посилаючись на те, що повинна оплачувати комунальні послуги за відповідача, просить суд:

1. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 5 у будинку № 50 по вул. Садовій у м. Миколаєві та зняти його з реєстрації.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.10.2006 року серії ВЕА № 426087 ОСОБА_1 є власником квартири № 5 у житловому будинку № 50, що знаходиться по вул. Садовій у м. Миколаєві. З відповідачем, який є її колишнім чоловіком, остання розірвала шлюб 06.12.2017 року (рішення суду по справі № 487/5526/17, провадження № 2/487/2645/17). Позивач уже понад пять років не спілкується з ОСОБА_2 Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири ОСОБА_1, у своїх розрахунках по сплаті комунальних платежів вказують кількість мешканців та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які позивач повинна сплачувати.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно Договору дарування квартири серії ВЕА № 426087 від 08.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12218547 від 19.10.2006 року власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1

Як вбачається із довідки № 3740 від 20.11.2018 року, виданої ТОВ «Николаевдомсервис», ОСОБА_2 зареєстрований із правом на житлову площу АДРЕСА_4. Власником особового рахунку є ОСОБА_1

Відповідно до акту про непроживання від 06.11.2018 року відповідач ОСОБА_2 з 2013 року не проживає, хоча зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_5, що підтверджується підписами сусідів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та затверджено паспортистом ТОВ «Николаевдомсервис».

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року по справі № 487/5526/17 шлюб, зареєстрований 19.07.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 397, розірвано.

За ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з положень ст. 71 ЖК України, у звязку з тим, що відповідач в квартирі не проживає понад пять років, не зберігає в ній свого особистого майна, звязок з квартирою втратив, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову за одну вимогу немайнового характеру в сумі 704, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280- 282, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 5 по вул. Садова, буд. 50 у м. Миколаєві.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, судовий збір, сплачений при подачі позову в розмірі 704, 80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 15.02.2019 року.

Суддя А. В. Біцюк