Справа №345/5486/18
Провадження № 2/345/342/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Новицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати ОСОБА_3. На час смерті спадкодавцям належало домоволодіння АДРЕСА_1

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_2 матір позивача ОСОБА_3 не оформляла спадкових прав на нерухоме майно, однак фактично прийняла спадщину, так як проживала із спадкодавцем на час його смерті. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу.

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на нерухоме майно.

Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в цілому на будинковолодіння по вул. Черемшини,25 в с. Новиця Калуського району.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_2 (а.с.4). ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача - ОСОБА_3 (а.с.5). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивач ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 у зв'язку із відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на дане нерухоме майно (а.с.8).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого 25.08.1988року виконкомом с.Новиця, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради №61 від 14.04.1988 року, домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, належало ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (а.с. 9).

Відповідно до довідки від 28.11.2018 року №1488, виданої виконкомом Новицької сільської ради Калуського району, згідно із записом в погосподарській книзі НОМЕР_2 виконкому Новицької сільської ради за 1986-1990 року, особовий рахунок НОМЕР_1, сторінка 159, господарство ОСОБА_2, яке знаходиться в АДРЕСА_4 відносилося до категорії «колгоспний двір»; станом на 30.06.1990 року в даному господарстві проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 - голова господарства; ОСОБА_3 - дружина (а.с.15).

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі по АДРЕСА_5 проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частини будинковолодіння.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщину на 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_5. ОСОБА_3, як дружина ОСОБА_2, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем (а.с.16).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_5.

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_5 (а.с.10-14) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 441 192,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, будучи спадкоємцем І черги після смерті матері ОСОБА_3 відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем (а.с.17).

Таким чином, за позивачем слід визнати в цілому право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_5.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме в цілому будинковолодіння по АДРЕСА_6

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 28.01.2019 року.

Головуючий