Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 712/15928/13-ц

провадження № 61-32158св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М. Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представники відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

третя особа-1 - департамент соціальної політики Черкаської міської ради,

представник третьої особи-1 - Конопатська Вікторія Олександрівна,

тертя особа-2 - центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у складі судді Пересунька Я. В. від 30 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Пономаренка В. В., Ювшина В. І. від 10 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, який неодноразово уточнювала та остаточно просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 336 283 грн 10 коп., нараховану за період з 01 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року.

Посилаючись на те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 жовтня 1996 року з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини доходів до досягненню дитиною повноліття, проте з грудня 2001 року відповідач припинив сплачувати аліменти, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 28 січня 2014 року склала 57 763 грн 31 коп., ОСОБА_1 просила позов задовольнити у повному обсязі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 9 431 грн 83 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 належним чином не виконував свій обов'язок зі сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому враховуючи, що пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), суд першої інстанції визначив її у розмірі 9 431 грн 83 коп.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки такі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах № 6-1554цс16 від 02 листопада 2016 року, № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-2696цс15 від 16 грудня 2015 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у позові та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, справу № 712/15928/13-ц витребувано із Соснівського районного суду м. Черкаси.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2019 справу призначено до розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що пеня нараховується на всю суму несплати аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилося стягнення, у зв'язку із чим вважала, що до стягнення з відповідача за період з 01 лютого 2004 року по 31 березня 2013 року підлягає 336 283 грн 10 коп.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

З матеріалів справи вбачається, що при постановленні оскаржуваних рішень та проведення розрахунку пені судами враховано правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-1554цс16 від 02 листопада 2016 року, № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, № 6-2696цс15 від 16 грудня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 333/6020/16-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 333/6020/16-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Ураховуючи наведене та зважаючи на предмет і підстави позову та фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у цій справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 333/6020/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 712/15928/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: департамент соціальної політики Черкаської міської ради, центральний відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси у складі судді Пересунька Я. В. від 30 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Сіренка Ю. В., Пономаренка В. В., Ювшина В. І. від 10 травня 2017 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 333/6020/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило