Справа № 128/1964/19
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності, посилаючись на те, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.02.2003 року по справі № 2-184/2003, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , який також діяв в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна. Згідно вищевказаного рішення суду було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 100% жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Також було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість Ѕ частини будинку АДРЕСА_2 у розмірі 6 тисяч гривень.

Однак, зареєструвати право власності в державного реєстратора на вищевказаний житловий будинок в АДРЕСА_1 позивач не може, так як в рішенні Вінницького районного суду від 07.02.2003 року, яким визнано за ним та за його дочкою ОСОБА_2 право власності на вищевказаний житловий будинок, не визначено часток кожного співвласника у даному будинку. І тому, за таких обставин, позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на частку в житловому будинку. Співвласниками 100% житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 являються позивач та його дочка ОСОБА_2 . Даний житловий будинок належить співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Зміст ч. 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, частки співвласників у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1 є рівними і становлять по 1/2 частці кожного. З огляду на вищевикладене позивачі звернувсь з даним позовом до суду, яким просять визначити частки у праві спільної сумісної власності для подальшої реєстрації права власності.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача адвокат Білозор О.Л. надав суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просить слухати за його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, слухання справи просить проводити за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 07.02.2003 року по справі № 2-184/2003, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , який також діяв в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна. Згідно вищевказаного рішення суду було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 100% жилого будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Також було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість Ѕ частини будинку АДРЕСА_2 у розмірі 6 тисяч гривень (а.с.17).

29 квітня 1990 року гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб, спільне прізвище « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 29.04.1990 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 в с. Слобода-Дашковецька Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.05.2002 року (а.с.7).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли чоловік ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2 по Ѕ частці майнового паю, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 1-444 та № 1-446 (а.с.5-6).

Відповідно до довідки № 116 від 06.06.2019 року виданою Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, вбачається, що в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 1968 р.н, Дочка ОСОБА_2 1995 р.н., син ОСОБА_7 2005 р.н. (а.с.15).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем права власності і за таких обставин визнання права власності на майно є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 319, 321,328, 357, 368,392 ЦК України, ст. ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що розмір часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення Вінницького районного суду від 07.02.2003 року по справі № 2-184/2003 є рівними і становлять по Ѕ ідеальній частці кожного співвласника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя І.А. Ганкіна