Справа № 758/1966/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Гребенюка В.В. розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління міністерства юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування в Державному реєстрі запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Харченко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000), заборонивши ОСОБА_3, вчиняти будь-які дії, пов'язані з реєстрацією, перереєстрацією та відчуженням квартири АДРЕСА_1 та зняттям з реєстрації місця проживання осіб, зареєстрованих у цій квартирі, або їх виселення.

Заява обгрунтовується тим, що 25.10.2007 р. АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_5 уклали договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким ОСОБА_5 було надано 80000 доларів СІЛА під 13,4% річних. 25.10.2007 р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір поруки № 152851 зі ОСОБА_6 та договір поруки № 152853 зі ОСОБА_1 25.10.2007 р. АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 уклали Договір Іпотеки № 68165, за яким ОСОБА_6 передав в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк» спірну квартиру. У грудні 2011 р. ОСОБА_5 достроково сплатив заборгованість АКІБ «Укрсиббанк» по Кредитному договору, але потім отримав лист від ПАТ «Дельта Банк» про перехід до нього права первісного кредитора за Кредитним договором, відсутності заборгованості за по тілу кредиту, але заборгованості по відсотках у розмірі 1550,94 доларів США. Цю заборгованість ОСОБА_5 також погасив. У квітні 2014 р. ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 693306,24 грн. за Кредитним договором. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. позов задоволено. 23.02.2016 р. Апеляційний суд м. Києва за апеляційною скаргою ОСОБА_1 постановив рішення, яким рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. в частині стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 скасував та ухвалив в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до останньої. Рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 09.06.2016 р. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. скасоване за нововиявленими обставинами і ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 24.01.2018 р. ПАТ «Дельта Банк» подав апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09.06.2016 р., але ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2018 р. у відкритті апеляційного провадження йому відмовлено. 23.02.2018 р. ПАТ «Дельта Банк» подав касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05.02.2018 р., але 14.03.2018 р. Ухвалою Верховного Суду у відкриття касаційного провадження відмовлено. 27.03.2018 р. ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» уклали між собою Договір № 355/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» продав, а ТОВ «ФК «Депт Фінанс» придбав за 208700,44 грн. майнові права за Кредитним Договором. В той же день, 27.03.2018 р. ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» уклали між собою Договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» продав, а ТОВ «ФК «Депт Фінанс» придбав за 208700,44 грн. майнові права за Кредитним Договором. 05.06.2018 р. Ухвалою Верховного Суду за повторною касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» відкрите касаційне провадження до якого залучено за його клопотанням ТОВ «ФК «Депт Фінанс» як правонаступника ПАТ «Дельта Банк». 21.09.2018 р. приватним нотаріусом КМНО Рогач В.В. на підставі договору іпотеки прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого було вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру № 95 по просп. Гонгадзе Георгія (пр. Радянські України), 11 в м. Києві ТОВ «ФК «Депт Фінанс». 21.12.2018 р. між ТОВ «ФК «Депт Фінанс» та ОСОБА_3 укладено Договір купівлі- продажу, серія та номер 1884, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7, відповідно до якого ТОВ «ФК «Депт Фінанс» продав, а ОСОБА_3 придбав спірну квартиру, та на підставі чого прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірну квартиру за ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає за необхідне задовольнити заяву частково, виходячи з наступного.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 р. № 9, передбачає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З урахуванням вищевказаної Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову в частині зняття з реєстрації місця проживання осіб, зареєстрваних у спірній квартирі або їх виселення, оскільки останнім не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову саме, таким шляхом. Крім того, законодавством у сфері реєстрації місця проживання чи місця перебування особи, зокрема, Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, не передбачено можливості такої заборони як зняття з реєстрації місця проживання осіб, зареєстрвоаних у спірній квартирі або їх виселення, шляхом накладення арешту на майно.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову, як накаладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з того, що позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу, а невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення, на момент розгляду даної заяви, суд вважає необхідним задовольнити клопотання представника позивача частково та вжити заходи щодо забезпечення позову в частині накладення арешту на спірне майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління міністерства юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування в Державному реєстрі запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, визнання недійсним договору купівлі-продажу - задовольнити частково;

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0000;

Заборонити ОСОБА_3, (ідентифікаційний номер облікової картки НОМЕР_1) вчиняти будь-які дії, пов'язані з реєстрацією, перереєстрацією та відчуженням квартири АДРЕСА_1;

В іншій частині в задоволенні вимог заяви - відмовити;

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Гребенюк