РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за договором позики, в якому з урахуванням поданих уточнень зазначив, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір позики від 01.01.2009 року, за умовами якого остання отримала грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США. Також між сторонами був укладений договір позики від 26.04.2007 року, за умовами якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти у розмірі 120 000 доларів США зі строком повернення 26.04.2012 року. В подальшому ОСОБА_4 відступив право вимоги за договорами поруки на користь ОСОБА_1 Новий кредитор уклав з поручителем ОСОБА_2 договір поруки, за умовами якого вона зобов`язалася відповідати за повернення грошових коштів разом з боржником ОСОБА_3 , про що написав відповідні розписки. Поручитель частково виконала зобов`язання з повернення грошових коштів у розмірі 10 000 грн., а решту коштів не повернуто. На підставі викладеного просить стягнути солідарно з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_2 суму заборгованості за договорами позики, на виконання якого були надані розписки від 26.04.2007 року та 01.01.2009 року, у розмірі 5 671 583 грн. 70 коп., а також судові витрати у розмірі 19 605 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та прийняти рішення відповідно до норм діючого законодавства України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до боргової розписки від 01.01.2009 року, ОСОБА_3 отримала в борг від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, які зобов`язалася повернути 01.01.2010 року.

Відповідно до боргової розписки від 26.04.2007 року, ОСОБА_3 отримала в борг від ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 120 000 доларів США, які зобов`язалася повернути до 26.04.2012 року.

Згідно договору відступлення права вимоги № 1 від 12 січня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги та став кредитором за договором займу від 01.01.2009 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та сумою основного зобов`язання у розмірі 100 000 доларів США.

Згідно договору відступлення права вимоги № 2 від 12 січня 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (новий кредитор), первісний кредитор відступив, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги та став кредитором за договором займу від 26.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та сумою основного зобов`язання у розмірі 120 000 доларів США.

Згідно договору поруки № 4 від 10 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель), поручитель зобов`язався перед кредитором на виконання всіх зобов`язань, що виникли за договором займу від 01.01.2009 року, укладеного між кредитором та ОСОБА_3 у сумі, що дорівнює 100 000 доларів США відповідно до перерахунку в національній валюті на день здійснення платежу, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки.

З Доповнення до договору поруки № 4 від 11 червня 2018 року вбачається, що поручитель ОСОБА_2 частково виконала перед кредитором ОСОБА_1 зобов`язання за договором займу від 01.01.2009 року у розмірі 10 000 грн.

Згідно договору поруки № 5 від 10 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель), поручитель зобов`язався перед кредитором на виконання всіх зобов`язань, що виникли за договором займу від 26.04.2007 року, укладеного між кредитором та ОСОБА_3 у сумі, що дорівнює 120 000 доларів США відповідно до перерахунку в національній валюті на день здійснення платежу, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки.

З Доповнення до договору поруки № 5 від 11 червня 2018 року вбачається, що поручитель ОСОБА_2 частково виконала перед кредитором ОСОБА_1 зобов`язання за договором займу від 26.04.2007 року у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц за наслідками розгляду у цивільній справі про стягнення боргу за договором позики зробила висновки: частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

В постанові Великої палати ВС від 27.11.2019 року № 340/385/17 зроблено правовий висновок, що позикодавець за договором позики в іноземній валюті має вільно обрати валюту стягнення, або визначену у договорів позики (розписці) або у національній одиниці - гривні.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

На підставі ст. 544 Цивільного кодексу України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником не виконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику, не повернуті в повному обсязі, враховуючи встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості.

Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилася у відповідача. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 9 605 грн. 00 коп. та понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 10 000 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики, на виконання якого були надані розписки від 26.04.2007 року та 01.01.2009 року, у розмірі 5 671 583 (п`ять мільйонів шістсот сімдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 19 605 (дев`ятнадцять тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп., а саме по 9 802 (дев`ять тисяч вісімсот дві) грн. 50 коп. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 січня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Черков В.Г.