Справа № 368/16/19
провадження 2-з/368/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

"15" лютого 2019 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицьким районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Салій Я.В.

За участі учасників процесу:

Представник позивача - ОСОБА_1

ОСОБА_2

- розглянувши заяву про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» у цивільній справі № 368/16/19, провадження № 2 /368/216/19, за позовом СТОВ «КОЛОС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державний реєстратор ОСОБА_17, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2019 року, представник позивача СТОВ «КОЛОС», - ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині заяви, та які судом наведені нижче.

Окрім того, просив суд, в разі гіпотетичного задоволення заяви про забезпечення позову, - направити ухвалу, окрім державного реєстратора Кагарлицької районної адміністрації, - на адресу державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 15.02.2019 року, представник позивача СТОВ «КОЛОС», - ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову підтримав, обгрунтовував свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині заяви, та які судом наведені нижче.

Окрім того, просив суд, в разі гіпотетичного задоволення заяви про забезпечення позову, - направити ухвалу, окрім державного реєстратора Кагарлицької районної адміністрації, - на адресу державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області.

Відповідачі, та їх представники в підготовче судове зхасідання, яке відбулося 15.02.2019 року не з»явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та розписками, які містяться в матеріалах справи.

Суд, вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується забезпечення позову, приходить до висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом винесення судового рішеня у виді ухвали, як окремого процесуального документу, обгрунтовуючи своєж рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

14.01.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява СТОВ «КОЛОС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державний реєстратор ОСОБА_17, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

- визнати недійсними правочини, укладені між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», та відповідачами 1 14;

- визнати недійсними правочини, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС» та відповідачами 14;

- відновити становище Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», шляхом скасування рішень, прийнятих державним реєстратором Комунального підприємства Мотовилівської сільської ради «Мотовилівське бюро реєстрації» ОСОБА_17, про державну реєстрацію припинення іншого речового права (права оренди) СТОВ «КОЛОС» (запис про інше речове право), поновити в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право.

14.01.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання дагної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.

22.01.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі положень ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядкеу загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 15.02.2019 року.

28.01.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» у цивільній справі № 368/16/19, провадження № 2 /368/216/19, за позовом СТОВ «КОЛОС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державний реєстратор ОСОБА_17, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів, в якій позивач просить суд винести процесуальне рішення у виді ухвали, на підставі якої:

1. заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії. в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних обєктів нерухомого майна:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:307:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:01:056:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:009:0028;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0013;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0041;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0040;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0039;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:001:0014;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:001:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:004:0004;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:011:0010.

2. Направити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до Кагарлицької районної державної адміністрації (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1);

3. Викласти ухвалу про забезпечення позову у відповідності до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». В резолютивній частині ухвали зазначати про те. що:

- ця ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню;

- стягувачем у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» (код ЄДРГІОУ 03754828; 09236, Київська область, Кагарлицький район, с. Великі Пріцьки, вул. Центральна, 16);

- боржниками у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ГІЛЮС», усі державні реєстратори речових прав на нерухоме майно; нотаріуси усіх нотаріальних округів; будь-які інші особи, наділені функціями державного реєстратора речових прав на нерухоме майно.

Свою заяву про забезпечення позову позивач обгрунтовує в мотиувальній частині заяви наступними обставинами справи та нормами права.

14.01.2019 р. СТОВ «КОЛОС» (позивач) звернулось до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ВіктораМагфуряновича, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС», державного реєстратора Комунального підприємства Мотовилівської сільської ради «Мотовилівське бюро реєстрації» ОСОБА_17 про визнання недійсними нравочинів та скасування рішень та записів у реєстрі.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його незаконно було позбавлено права володіння та користування земельними ділянками з кадастровими номерами :03:307:0001, :04:007:0002, :01:056:0010, :04:009:0028, :04:007:0013, :04:007:0010,

:03:003:0041, :03:003:0040, :03:303:0002,

:03:303:0001, :03:003:0039, :04:001:0014,

:03:001:0010, :04:004:0004, :04:011:0010, які розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області (далі земельні ділянки), внаслідок вчинення недійсних правочинів щодо розірвання договорів оренди, укладених з позивачем, та укладення договорів оренди земельних ділянок з іншою особою - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Перелік засобів забезпечення позову міститься в ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Так, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Зважаючи на те, що наразі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно орендарем спірних земельних ділянок значиться не позивач, а особа, якій незаконно були передані в оренду земельні ділянки - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС», дана особа може вільно та на власний розсуд здійснювати правомочності володіння та користування земельними ділянками, зокрема, передавати їх в суборенду іншим особам, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на користування земельними ділянками, що не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Вважаємо, що незастосування заходів забезпечення позову в даному випадку неминуче призведе до появи нових обставин, які ускладнюватимуть відновлення прав позивача та зумовлять необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав.

Так, якщо право оренди земельних ділянок продовжить переходити до інших осіб, виникне необхідність у залученні цих осіб до участі у справі, предявленні додаткових позовних вимог про визнання недійсними правочинів щодо передання земельних ділянок в оренду, а оскільки змінювати предмет позову можливо лише до закінчення підготовчого засідання (ч. 3 ст. 49 ЦПК України), позивач фактично буде змушений звертатись до суду з новими позовами, що зумовить додаткові часові та матеріальні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, мас право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

За змістом ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вказана матеріальна норма, яка передбачає право власника на превентивний захист (коли існує реальна загроза порушення права), зокрема, втілюється у процесуальне право, передбачене ст. 149 ЦПК України, на подання заяви про забезпечення позову, яка спрямована на захист від можливого порушення прав позивача, в тому числі права на ефективний судовий захист, який полягає у реальному відновленні порушеного права, в тому числі спрямований на запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення суду. При цьому, виконання рішення у даному випадку слід розуміти не лише як стадію, яка має місце у судових рішеннях про присудження (та яка передбачає можливість застосування заходів державного примусу), але і більш широкому значенні, як таке правове положення сторін, за яких судом вирішено спір шляхом усунення невизначеності у правовідносинах між сторонами, зокрема, шляхом визнання права або його відсутності (визнання договору недійсним), та судом здійснено ефективний захист порушених прав, який в тому числі полягає у запобіганні подальшому порушенню прав та необхідності застосовувати додаткові заходи захисту.

Наведені обставини в сукупності достатньо обгрунтовано підтверджують припущення позивача про можливість передання спірних земельних ділянок в оренду іншим особам, що унеможливить досягнення мети звернення з даним позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів позивача, пов'язаних із захистом свого права оренди земельних ділянок.

Виходячи з наведеного, вважаємо, що адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами будуть такі заходи забезпечення позову, які не дозволять відповідачам розпоряджатись спірними земельними ділянками до вирішення даного спору.

Оптимальними та дієвими в даному випадку видаються заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Такі заходи допоможуть зберегти у незмінному стані як саме спірне майно, так і коло осіб, що можуть претендувати на нього, а також допоможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на час вирішення спору в суді.

Правомірність вжиття запропонованих заходів забезпечення позову у даній категорії справ підтверджується судовою практикою, зокрема, постановою Апеляційного суду Київської області від 13.06.2018 р. у справі №368/598/18.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

У зв'язку із запровадженням особливого порядку проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів (ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), вважаємо за необхідне просити суд направити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до Кагарлицької районної державної адміністрації (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1).

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Вважаємо, що в даному випадку, враховуючи характер тих заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, та неможливість спричинення такими заходами збитків у відповідачів, потреба в зустрічному забезпеченні відсутня.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 149-151 Цивільного процесуального кодексу України, позивач просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

28.01.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної заяви був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

Слухання заяви про забезпечення позову було призначено на 12 год. 00 хв. 15.02.2019 року.

Отже, що стосується даної конктретної справи, то суд зазначає наступне.

Позивачем по справі є юридична особа, - Сільськогосподарське підприємство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», , 09236, Київська область, Кагарлицький район, с. Великі Пріцьки, вул. Центральна, 16.

Відповідачами по справі є:

- фізичні особи, - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, власники земельних ділянок, щодо оренди яких виник спір;

- юридичні особи:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС», , 09138, Київська область, Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Олексія Цмокна, 1А;

- державний реєстратор Комунального підприємства Мотовилівської сільської ради «Мотовилівське бюро реєстрації» ОСОБА_19, 08522, Київська область, Фастівський район, вул. Шкільна, 1.

Спір в даній справі стосується правомірності (неправомірності) укладених договорів оренди земельних ділянок:

- кадастровий номер :03:307:0001;

- кадастровий номер:04:007:0002;

- кадастровий номер:01:056:0010;

- кадастровий номер:04:009:0028;

- кадастровий номер:04:007:0013;

- кадастровий номер:04:007:0010;

- кадастровий номер:03:003:0041;

- кадастровий номер:03:003:0040;

- кадастровий номер:03:303:0002;

- кадастровий номер:03:303:0001;

- кадастровий номер:03:003:0039;

- кадастровий номер:04:001:0014;

- кадастровий номер:03:001:0010;

- кадастровий номер:04:004:0004;

- кадастровий номер:04:011:0010, які належать відповідачам фізичним особам, які судом перелічені вище, та, відповідно, в даному випадку оспорюються реєстраційні дії щодо перереєстрації договорів оренди вищевказаних земельних ділянок, з відповідачем, юридичною особою, - Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС».

Так, в обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його незаконно було позбавлено права володіння та користування земельними ділянками з кадастровими номерами:

1.1. :03:307:0001;

1.2. :04:007:0002;

1.3. :01:056:0010;

1.4. :04:009:0028;

1.5. :04:007:0013;

1.6. :04:007:0010;

1.7. :03:003:0041;

1.8. :03:003:0040;

1.9. :03:303:0002;

1.10. :03:303:0001;

1.11. :03:003:0039;

1.12. :04:001:0014;

1.13. :03:001:0010;

1.14. :04:004:0004;

1.15 :04:011:0010, та які розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області (далі земельні ділянки), внаслідок вчинення недійсних правочинів щодо розірвання договорів оренди, укладених з позивачем, та укладення договорів оренди земельних ділянок з іншою особою - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС».

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також забезпечення можливості реального виконання рішення суду у гіпотетичному випадку задоволення позову.

Зважаючи на те, що станом на час слухання справи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно орендарем спірних земельних ділянок значиться не позивач, а особа, якій незаконно були передані в оренду земельні ділянки - ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «УЗИН ПЛЮС», слід передбачити, що дана особа може вільно та на власний розсуд здійснювати правомочності володіння та користування земельними ділянками, зокрема, передавати їх в суборенду іншим особам, що призведе до безконтрольного розширення кола осіб, які можуть претендувати на користування земельними ділянками, що не лише утруднить, але й зробить неможливим виконання рішення суду по цій справі.

Суд вважа, що незастосування заходів забезпечення позову в даному випадку неминуче призведе до появи нових обставин, які ускладнюватимуть відновлення прав позивача та зумовлять необхідність вчинення додаткових заходів для захисту порушених прав.

Так, якщо право оренди земельних ділянок продовжить переходити до інших осіб, виникне необхідність у залученні цих осіб до участі у справі, предявленні додаткових позовних вимог про визнання недійсними правочинів щодо передання земельних ділянок в оренду, а оскільки змінювати предмет позову можливо лише до закінчення підготовчого засідання (ч. 3 ст. 49 ЦПК України), позивач фактично буде змушений звертатись до суду з новими позовами, що зумовить додаткові часові та матеріальні втрати.

Наведені обставини в сукупності достатньо обгрунтовано підтверджують припущення позивача, що і послугувало поданню заяви про забезпечення позову, про можливість передання спірних земельних ділянок в оренду іншим особам, що унеможливить досягнення мети звернення з даним позовом до суду - захисту порушених прав і інтересів позивача, пов'язаних із захистом свого права оренди земельних ділянок.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами будуть такі заходи забезпечення позову, які не дозволять відповідачам розпоряджатись спірними земельними ділянками до вирішення даного спору, проте, не обмежують здійснення господарської діяльності.

Оптимальними та дієвими в даному випадку видаються заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Такі заходи допоможуть зберегти у незмінному стані як саме спірне майно, так і коло осіб, що можуть претендувати на нього, а також допоможуть забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача на час вирішення спору в суді.

З огляду на матеріали, які надані позивачем до позовної заяви, та до заяви про забезпечення позову, суд вважає, що стороною позивача на вирішення питання надано суду в достатньому об»ємі відомості, які необхідні для вирішення питання про забезпечення позову, а саме, - надано:

- реєстраційні номери обєктів нерухомого майна, - кадастрові номери земельних ділянок; - вид обєктів нерухомого майна, - земельні ділянки, кадастрові номери якмх вказано в заяві про забезпечення позову;

- цільове призначення об»єктів нерухомого майна, - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області;

- відомості про власників обєкта нерухомого майна, якими є фізичні особи, громадяни України.

Норми матеріального та процесуального права, використані судом при вирішенні питання про забезпечення позову.

Рішення Конституційного суду України:

В п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

В п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1 -33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Норми ППВСУ:

Згідно ППВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», надалі Постанова.

Згідно п. 1 Постанови звернути увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України ( 1618-15 ) (далі - Ц1ІК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПІК ( 1618-15 ), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 2 Постанови вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК ( 1618-15 ) перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Судам слід ураховувати, що у справах окремих категорій позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів (наприклад, ст. 53 Закону України від 23 грудня 1993 р. N 3792-ХІІ ( 3792-12 ) в редакції Закону від 11 липня 2001 р. N 2627-ІІІ ( 2627-14 ), з наступними змінами) "Про авторське право і суміжні права".

Згідно п. 4 Постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В даному випадку, суд вважає, що таким видом, як заборона здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна з метою недопущення перереєстрації прав на це майно, ніяким чином не створить перешкоди у обмеженні можливості господарюючого об»єкта користуватися майном, та не призведе до невідворотніх наслідків.

Згідно п. 6 Постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необгрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК ( 1618-15 ) вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір застави, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета застави у повному розмірі.

Якщо заходи забезпечення позову вживаються за ініціативою прокурора або осіб, яким за законом надано право звертатися до суду за захистом прав, свобод та інтересів інших осіб, то їх заява має бути у будь-який спосіб підтверджена особою, в інтересах якої вони діють, оскільки відшкодування можливих збитків і його забезпечення здійснюється лише за рахунок цієї особи.

Норми ЦК України:

Згідно ч. 1 ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

З системного аналізу положень ст. 386 ЦК України вбачається, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Вказана матеріальна норма, яка передбачає право власника на превентивний захист (коли існує реальна загроза порушення права), зокрема, втілюється у процесуальне право, передбачене ст. 149 ЦПК України, на подання заяви про забезпечення позову, яка спрямована на захист від можливого порушення прав позивача, в тому числі права на ефективний судовий захист, який полягає у реальному відновленні порушеного права, в тому числі спрямований на запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення суду. При цьому, виконання рішення у даному випадку слід розуміти не лише як стадію, яка має місце у судових рішеннях про присудження (та яка передбачає можливість застосування заходів державного примусу), але і більш широкому значенні, як таке правове положення сторін, за яких судом вирішено спір шляхом усунення невизначеності у правовідносинах між сторонами, зокрема, шляхом визнання права або його відсутності (визнання договору недійсним), та судом здійснено ефективний захист порушених прав, який в тому числі полягає у запобіганні подальшому порушенню прав та необхідності застосовувати додаткові заходи захисту.

Норми галузевого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника обєкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного обєкта нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Також пунктом 17 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 встановлено, що у раз і надходження до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно реєструє таке рішення чи заяву в базі даних заяв.

У разі, коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованого рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього самого майна, державний реєстратор невідкладно за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з обовязковим посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду.

Норми процесуального права, використані судом в судовому засіданні:

Норми ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України:

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії;

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що заява про забезпечення позову відповідає вимогам ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, не входить до переліку заборон, які зазначені в ч.ч. 4 10 ст. 150 ЦПК України.

Згідно положень ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з предявленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Смлід зазначити, що копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Згідно ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні в разі неявки всих учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

ОСОБА_20 права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ЕТS N 005 (далі - Конвенція) та практика Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір шодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України зазначив, шо засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Причому, як неодноразово наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) ОСОБА_20 Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, враховуючи об»єктивні обставини справи, які викладені позивачем в мотивувальній частині заяви про забезпечення позову, та які судом наведені вище, та які підтримані представниками позивача в судовому засіданні, керуючись вищевказаними нормами права, оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, оцінюючи ризики невиконання рішення суду, в разі гіпотетичного задоволення позову, з метою забезпечення виконання рішення суду, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд, вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню, шляхом:

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних обєктів нерухомого майна:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:307:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:01:056:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:009:0028;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0013;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0041;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0040;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0039;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:001:0014;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:001:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:004:0004;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:011:0010, - до виконання рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи, так як слід вважати, що, в подальшому, у разі невжиття даних заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, суд зазначає в даному випадку, що цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд вважає на даному етапі слухання справи, що, оскільки Відповідачі, можливо, всупереч умовам діючого Договору оренди та нормам чинного законодавства України, уклали Оспорювані договори оренди землі, існує велика імовірність того, що дізнавшись про подачу даної позовної заяви, з метою затягнення розгляду справи та уникнення відповідальності, здійснять дії, направлені на розірвання Оспорюваних договорів оренди, та укладення нового договору між тими ж сторонами, та/або вчинять інші реєстраційні дії щодо речових прав на дані земельні ділянки.

Варто зазначити, що фактично кількість переукладань договору оренди під час розгляду справи є необмеженою, проте, такі дії можуть призвести до істотного затягування строків розгляду судової справи, неодноразової зміни позовних вимог та навіть неможливості в майбутньому виконати рішення суду.

Тому у такій ситуації належним заходом забезпечення позову суд вважає заборону вчинення реєстраційних дій щодо об»єктів нерухомого майна, а саме, - вищеперелічених земельних ділянок, - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Великопріцківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Слід зазначити, що у випадку правомірної та добросовісної поведінки Відповідача, вжиття заходу забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо обєкта нерухомого майна не спричинить жодних збитків для власника даного майна та жодним чином не вплине на уже зареєстровані речові права на земельну ділянку. Даний факт виключає застосування до Заявника зустрічного забезпечення.

Суд зазначає, що види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Суд вважає, що вищевказані заходи забезпечення позову застосовуються з урахуванням вимог необхідності, достатності, та є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Окрім того, суд вважає, що забезпечення позову способом, на якому наполягають представники позивача, - ніяким чином не порушує один із головних принципів цивільного процесу, - принципу змагальності сторін, оскільки мета забезпечення позову, - це негайні, проте, тимчасові заходи, які направлені не недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдання шкоди інтересам позивача, - в даному випадку СТОВ «КОЛОС».

У зв'язку із запровадженням особливого порядку проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів (ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), суд вважає за можливе та необхідне направити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до:

- державного реєстратора Кагарлицької районної державної адміністрації (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1);

- Державного реєстратора ОСОБА_21, провідного спеціаліста з реєстрації майнових прав Кагарлицької міської ради Київської області, (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1).

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ЕТS N 005 (далі - Конвенція), практикою Європейського суду з прав людини, як джерела права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1 -33/, п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003, п.п. 1, 2, 4, - 6 ППВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 386, 396 ЦК України, ст.ст. 149, 150, 153, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», провадження № 2 з/368/5/19, у цивільній справі № 368/16/19, провадження № 2 /368/216/19, за позовом СТОВ «КОЛОС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державний реєстратор ОСОБА_17, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів, - задовольнити.

В межах справи № 368/16/19, провадження № 2 з/368/5/19, за позовом СТОВ «КОЛОС» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ АгроКомплекс «УЗИН ПЛЮС», державний реєстратор ОСОБА_17, про визнання правочинів недійсними, скасування рішень та записів, забезпечити позов на підставі п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України шляхом:

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії. в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних обєктів нерухомого майна:

- земельної ділянки кадастровий номер :03:307:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:01:056:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:009:0028;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0013;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:007:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0041;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0040;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0002;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:303:0001;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:003:0039;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:001:0014;

- земельної ділянки кадастровий номер:03:001:0010;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:004:0004;

- земельної ділянки кадастровий номер:04:011:0010, - які розташовані на території Великопріцьківської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання на підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України, з дня її постановлення, - незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

За невиконання даної ухвали передбачена кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду.

Копію ухвали на підставі ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити для відому та виконання сторонам по справі та відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів зокрема, направити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до:

- державного реєстратора Кагарлицької районної державної адміністрації (09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1);

- Державного реєстратора ОСОБА_21, провідного спеціаліста з реєстрації майнових прав Кагарлицької міської ради Київської області, (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1).

Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом на підставі ч. 4 ст. 157 ЦПК України.

Ухвала на підставі п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду на підставі ч. 1 сст. 354 ЦПК України подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лишевступну та резолютивну частинісдового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення вного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скаргаподана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редкцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухзвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п»ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

На підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.В. Закаблук