Провадження № 2/522/4228/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В. І.,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору,

ВСТАНОВИВ:

П озивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси 14.12.2017 року з позовом до ОСОБА_2, треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору.

Дана справа, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, була передана судді Ільченко Н.А. для розгляду та ухвалою суду від 19.12.2017 року була залишена без руху.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року було відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року № 901/0/15-18 про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Ільченко Н.А. Іванової О.І., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 24.04.2018 її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судові засідання, призначені на 21.11.2018 року та 19.02.2019 року позивач та його представник ОСОБА_6 не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Жодних клопотань до судового засідання 19.02.2019 року суду не надавали.

Щодо оповіщеності сторони позивача про засідання 21.11.2019 року, то представник позивача ОСОБА_6 в. особисто була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що є відповідна розписка в матеріалах справи на а.с. 239. Про те 21.11.2019 року до суду не зявилась, надала заяву про відкладення розгляду справи від 16.11.2018 року.

У судове засідання 19.02.2019 року позивач та його представник у судове засідання повторно не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Жодних клопотань до суду не заявляли. До суду повернулась поштова кореспонденція, яка направлялась позивачу за вказаними адресами, із відміткою «Про закінчення строків зберігання». При цьому, представнику позивача ОСОБА_6 26.11.2018 року було доставлено смс-повідомлення про дату та час судового засідання, що підтверджується відповідним звітом про доставлені смс за період з 25.11.2018 року по 29.11.2019 року.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судове засідання 19.02.2019 року також не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та залишити позов без розгляду.

Треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Нотаріус просив розглядати позов у її відсутність.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, слід врахувати, що, звернувшись до суду з позовом у грудні 2017 року, представник позивача не цікавиться розглядом справи, ні позивач (ні його представник) не зявляються у судові засідання, не надавши докази причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Крім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог. В матеріалах справи є заява від представника позивача від 03.09.2018 року про проведення засідання у її відсутність, однак суд враховує, що ця заява подана представником на стадії підготовчого засідання по справі та стосується саме цього засідання по справі.

Одночасно суд звертає увагу та те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі "Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже, можливість сторони дізнатись про стан відомого їй судового провадження залежить від волевиявлення самої сторони, тобто має суб'єктивний характер.

У свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи.

З огляду на те, що позивач та його представник двічі не з'явилися у судове засідання та не подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, були сповіщені про час та місце розгляду справи, з огляду на тривалі строки розгляду справи, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява Чабан о. О. підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Суд роз'яснює, що скаргу особи яку залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення її без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст.10-13, 43, 131, 210, 223, 247, 257, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності договору - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 19.02.2019 року

Суддя: Домусчі Л.В.

19.02.2019