Справа № 682/3555/18
Провадження № 2/682/262/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м. Славута
06 грудня 2018 р АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 91 092,37 грн заборгованості по кредиту, відсоткам та штрафних санкціях за користування кредитними коштами, отриманими на підставі кредитного договору № б/н від 27.07.2012 р, що утворилася станом на 22.11.2018 р.
Як вбачається з позовної заяви, на підставі кредитного договору № б/н від 27.07.2012 р ОСОБА_3 отримав в Приватбанку кредит у розмірі 2500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За згодою ОСОБА_3 банк збільшував кредитний ліміт на картці відповідача. Проте, ОСОБА_3 свого зобов"язання за кредитним договором не виконує, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого станом на 22.11.2018 р утворилась заборгованість в розмірі 91 092,37 грн, яка складається з: 37 099 грн - тіла кредиту; 25 136,31 грн - відсотків за користування кредитом, 24 042,63 грн - пені , а також штрафів: 500,00 грн - фіксована частина, 4 313,92 грн - процентна складова. Тому позивач просить стягнути з відповідача в користь Приватбанку 91 092,37 грн заборгованості за кредитом і судові витрати.
Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, не подав відзив на позовну заяву або клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву, якщо він не був поданий до першого судового засідання з поважних причин.
Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Встановлено, що з 21.05.2018 р Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_2 "Приватбанк" (скорочена назва ПАТ КБ "Приватбанк") змінило назву на Акціонерне Товариство ОСОБА_2 "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ "Приватбанк").
Реєстрація зміни назви позивача в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відбулась 21.05.2018 р.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Як вбачається з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК).
Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (ч. 2, ч. 3 ст. 642 ЦК).
Відповідач ОСОБА_3. прийняв пропозицію ПАТ КБ "Приватбанк" укласти кредитний договір шляхом підписання заяви № б/н від 27.07.2012 р та погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами обслуговування кредитних карт "Універсальна" складає між нею та ПАТ КБ "Приватбанк" Кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві про видачу кредиту, не відкликав свою згоду на прийняття пропозиції Банку, отримав у Приватбанку кредит у розмірі кредитного ліміту, встановленого на картковий рахунок на час отримання картки (а.с. 10,11, 12-26).
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
27.07.2012 р ОСОБА_3 отримав у Приватбанку платіжну картку - кредитку "Універсальна", що стверджується його підписом у заяві до банку (а.с.10).
Однак, ОСОБА_3 належним чином свого зобов"язання щодо погашення кредиту не виконує, кредит погашає в меншому розмірі ніж визначено договором, востаннє вніс кошти на погашення кредиту 20.11.2018 року в сумі 726,00 грн (а.с. 9), внаслідок чого станом на 22.11.2018 р виникла заборгованість, яка складається з: 37 099 грн - тіло кредиту; 25 136,31 грн - відсотки за користування кредитом, 24 042,63 грн - пені, а також штрафи: 500,00 грн - фіксована частина, 4313,92 грн - процентна складова. (а.с.7-9) .
Умови кредитного договору та надані Приватбанком розрахунки є зрозумілими та достатніми для висновку, що відповідач не виконує належним чином узяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла вищевказана заборгованість за кредитним договором.
ОСОБА_3 не спростував письмові докази щодо розміру заборгованості за кредитним договором .
Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафу та пені суд керується таким.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами Договору, укладеного між сторонами, а саме п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по Договору на суму від 100 грн.
У той самий час п. 2.1.1.7.6 Договору передбачена також сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов'язань, передбачених Договором, бульш ніж на 30 днів.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за Договором, укладеним між сторонами, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15.
Тому суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача штрафу, як цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Підстав для стягнення пені в такому разі суд не вбачає.
На підставі викладеного розмір заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем складає 67 049,84 грн, з яких: 37 099 грн - тіло кредиту; 25 136,31 грн - відсотки за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - фіксована частина, 4 313,92 грн - процентна складова. .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати - судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 73,61 % і складає - 1 296,95 грн (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1054, 634, 642, 549 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.07.2012 р, що утворилася станом на 22.11.2018 р, в сумі 67 049 грн 84 коп (шістдесят сім тисяч сорок дев'ять грн 84 коп) та 1296 грн 95 коп судових витрат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Головуючий суддя Зеленська В. І.