Номер провадження: 22-ц/813/221/19
Номер справи місцевого суду: 523/863/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

апелянтів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Черновол А.О.,

представників ОСОБА_3 - адвокатів Меняйліка О.О., Полілової С.І.,

представника Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області - Мельничука Р.В.,

представника ПАТ «УкрСиббанк» - адвоката Туфекчі І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам», Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання прилюдних торгів недійсними, третя особа - Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк», та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення, вселення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ДП «СЕТАМ», Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, третя особа ПАТ «УкрСиббанк», про визнання прилюдних торгів недійсними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 січня 2018 року на адресу позивачки від Державного підприємства «СЕТАМ» (надалі - ДП «СЕТАМ») поштою надійшов протокол № 300165 від 29.11.2017 р. проведення електронних торгів, відповідно до якого належне позивачці нежитлове приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м,, за адресою: АДРЕСА_1 , - було реалізовано на електронних торгах у електронній системі «СЕТАМ» переможцю торгів ОСОБА_3 за 1 273 484, 8 грн.

Позивачка вважає, що вищеназвані прилюдні торги проведені з грубим порушенням законодавства та є недійсними, виходячи з наступного.

Так, у частині 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

За нормою частини 5 статті 43 Закону України «Про іпотеку», не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Відповідно до п. 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року, реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 стверджувала, що у порушення вимог ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», вона взагалі не була повідомлена державним виконавцем про результати визначення вартості чи оцінки належного їй майна, яке було 29.11.2017 р. реалізовано на електронних торгах.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», п. 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року, позивачка не одержувала жодного письмового повідомлення від ДП «СЕТАМ» ані про день та час проведення електронних торгів належного їй майна, ані про початкову ціну продажу майна, - тому була протиправно позбавлена Організатором торгів як свого майна, так і права приймати в них участь і особисто викупити своє майно. Більше того, факт проведення вищевказаних електронних торгів взагалі став для неї несподіванкою.

На підставі викладеного, позивачка просила визнати недійсними проведені 29.11.2017 р. ДП «СЕТАМ» електронні торги з примусової реалізації належного їй нежитлового приміщені перукарні, загальною площею 141,1 кв. м.,розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 300165 від 29.11.2017 р. (т.1, а.с. 2-4).

В свою чергу ОСОБА_3 подав зустрічний позовом до ОСОБА_1 про виселення та вселення. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 є законним власником майна - перукарні загальною площею 141,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яке придбано ним за 1 273 484,80 грн. на електронних торгах, проведених 29.11.2017р. ДП «СЕТАМ».

Арештоване нерухоме майно було реалізовано у зв`язку з примусовим виконанням виконаного рішення ВП47242009 про стягнення заборгованості за кредитом із ОСОБА_1 на користь ПА «УкрСиббанк» у розмірі 65 937,16 дол.США та 39 682,22 грн., згідно виконавчого листа 17044/13 від 31.03.2014р., виданого Суворовським районним судом м. Одеси. Зазначені обставини підтверджується Актом державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21.12.2017р., свідоцтвом від 09.01.2018р. про право власності.

Однак, ОСОБА_3 позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки колишній власник ОСОБА_1 перешкоджає цьому, відмовляється звільнити приміщення.

Під час спроби власника 10.02.2018р. увійти в своє приміщення, ОСОБА_1 створювала перешкоди, про що зроблена відповідна заява до Суворовського відділу поліції, що підтверджується талоном-повідомленням №005531.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 вважає, що поведінка ОСОБА_1 порушує його законні права та інтереси, яка власника нежитлового приміщення, у зв`язку з чим просив виселити ОСОБА_1 у примусовому порядку з нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , а також вселити його до даного приміщення (т.1, а.с. 37-38).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_3 нежитловим приміщенням перукарні загальною площею 141,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а саме:

виселено ОСОБА_1 з нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

вселено ОСОБА_3 до нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1409 гривень 60 копійок.

В судовому рішенні вказано, що у разі набрання рішенням законної сили заходи забезпечення позову, які були накладені ухвалою суду від 13.02.2018р. щодо арешту на нежитлове приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року, та постановлення нового, про задоволення позовних вимогОСОБА_1 у повному обсязі, та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

До суду апеляційної інстанції представники ДП «СЕТАМ» не з`явились, про розгляд справи були тричі повідомлені належним чином (т.4, а.с.7,13, 19,43, 54,55), у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів та за участі інших учасників справи або їх представників.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, відзиви на них, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження № 47242009 по виконанню виконавчого листа № 523/17044/13 від 31.03.2014 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми у розмірі 60759,10 доларів США, заборгованості по процентам 5178,06 доларів США, пені за прострочення сплати по кредиту у розмірі 31903,65 грн., пені за прострочення сплати процентів у розмірі 4337,57 грн., судовий збір у розмірі 3441,00 грн. (т.1, а.с. 175).

Так, 21.04.2015 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого листа №523/17044/13, стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми у розмірі 65937,16 доларів США та 39682,22 гривні (т.1, а.с. 128).

Вищевказана постанова була направлена сторонам до відома та виконання, боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання вимог ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1, а.с. 128 зворот).

Однак боржником рішення добровільно не було виконано, а тому державним виконавцем проводились дії щодо встановлення належності відповідачу майна та доходів з метою можливості виконання рішення суду (т.1, а.с. 129-133).

17.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою було описано та арештовано у присутності боржника ОСОБА_1 нежитлове приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( т .1, а.с. 103-104).

На час виникнення правовідносин по виконанню рішення була чинною редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - «Закон № 1404-VIII»)

В подальшому, у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду на підставі виконавчого провадження ВП47242009 про стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_1 на користь «УкрСиббанк» у розмірі 65 937,16 дол.США та 39 682,22 грн., арештоване нерухоме майно було реалізовано згідно виконавчого листа 17044/13 від 31.03.2014р., виданого Суворовським районним судом м. Одеси.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оцінка, повторні електронні торги, та реалізація спірного нерухомого майна була здійснена у відповідності до вимог чинного законодавства, і жодних порушень, які б давали підстави для визнання цих торгів недійсними, матеріали справи не мають.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що після проведення електронних торгів 29.11.2017р. ДП «СЕТАМ»., протокол № 300165 від 29.11.2017 р., що підтверджується Актом державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 21.12.2017р., а також видачі свідоцтва про право власності на перукарню загальною площею 141,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та яке придбано на електронних торгах за 1 273 484,80 грн., ОСОБА_3 став власником цього спірного нежилого приміщення. З цих підстав виселення ОСОБА_1 із нього і вселення ОСОБА_3 є способом захисту прав власності позивача за зустрічним позовом цього нерухомого майна

Проте, з такими висновками суду не погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

За змістом ч. 5 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів повинен письмово сповістити державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Відповідно до п. 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року, реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Однак, матеріали справи не мають доказів того, що позивачка ОСОБА_1 взагалі була повідомлена державним виконавцем про результати визначення вартості чи оцінки належного їй майна, яке було 29.11.2017 р. реалізовано на електронних торгах, чим були порушені вимоги ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 43 ЗУ «Про іпотеку», п. 2 розділу VII «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року, позивачка не одержувала жодного письмового повідомлення від ДП «СЕТАМ» ані про день та час проведення електронних торгів належного їй майна, ані про початкову ціну продажу майна, - тому була протиправно позбавлена Організатором торгів як свого майна, так і права приймати в них участь і особисто викупити своє майно.

Доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що оцінка належного їй нежитлового приміщення не відповідає його ринковій вартості, оскільки вона є занадто заниженою, є обґрунтованими, оскільки, як було зазначено вище, згідно Звіту про оцінку майна, здійсненого 15 червня 2017 року ТОВ «СЕЙВКОМПАНІ», ринкова вартість нежилого приміщення перукарні, загальною площею 141,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , складає 1 591 856 грн. (т.3, а.с.129-145).

Разом з тим, згідно Звіту про оцінку вищевказаного майна, здійсненого станом на 22.03.2018 року ТОВ «Восток-Оценка», ринкова вартість вказаного нежитлового приміщення склала 3 711 941 грн., без ПДВ (т.1, а.с.55-61).

Із викладеного вбачається, що оцінка спірного нежитлового приміщення має різницю більше ніж в 2 рази, а тому його реалізація впливає не лише на права і обов`язки іпотекодавця, яким в цьому випадку є апелянт ОСОБА_1 , а і іншого іпотекодавця - апелянта ОСОБА_2 , про що буде зазначено нижче.

Разом з тим, на думку колегії суддів, посилання суду на п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами, є необгрунтованим, так як параграф 6 Глави 5 Розділу І ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 16.12.2017 року, викладений в іншій редакції.

Судом першої інстанції також не було враховано наступного.

У відповідності до договорів про надання споживчих кредитів № 0 від 29.11.2006 року і№ 0 від 29.05.2008 року, апелянт ОСОБА_2 (колишнє прізвище « ОСОБА_2 ») виступає поручителем боржника ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до тристороннього договору іпотеки від 29.05.2008 року ОСОБА_1 , передала в іпотеку Банку в рахунок виконання нею кредитних зобов`язань по вищевказаному споживчому кредиту № 0 від 29.11.2006 року трикімнатну квартиру № 39, загальною площею 71.1 кв.м., по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 - квартиру № 106, загальною площею 71,8 кв.м., по АДРЕСА_3 (т.3, а.с.198-203).

Крім того, відповідно до тристороннього договору іпотеки від 29.11.2006 року ОСОБА_1 , передала в іпотеку Банку в рахунок виконання нею кредитних зобов`язань по вищевказаному споживчому кредиту № 0 від 29.05.2008 року нежиле приміщення перукарні, загальною площею 141,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (спірне майно), а ОСОБА_2 (теперішнє прізвище «ОСОБА_2») - трикімнатну квартиру № 106, загальною площею 71,8 кв.м., по АДРЕСА_3 (т.3, а.с.205-209).

В подальшому, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 січня 2014 року з апелянтів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було стягнуто в солідарному порядку кредитну заборгованість на користь ПАТ «УкрСибанк» в сумі 46842 доларів США та судові витрати у справі в сумі 1720,50 грн. (т.3, а.с.210-211).

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2014 року з апелянтів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було стягнуто в солідарному порядку кредитну заборгованість на користь ПАТ «УкрСибанк» в сумі 65937,16 доларів США та 39682,22 грн. (т.3, а.с.212-213).

Таким чином, апелянт ОСОБА_2 (колишнє прізвище « ОСОБА_2 ») є солідарним боржником як іпотекодавець перед ПАТ «УкрСиббанк», нарівні з апелянтом ОСОБА_1

Тобто ці обставини свідчать про те, що реалізація одного із іпотечних приміщень, однозначно впливає на права та обов`язки іншого іпотекодавця, оскільки від вартості реалізації одного іпотечного майна зменшується або зростає розмір заборгованості іншого іпотекодавця.

В даному випадку, реалізація нежитлового приміщення перукарні, загальною площею 141,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 (спірне іпотечне майно), яке належить солідарному боржнику ОСОБА_1 , прямо впливає на права та обов`язки іншого іпотекодавця - ОСОБА_2 , яка також є солідарним боржником по споживчому кредиту ОСОБА_1 , та є іпотекодавцем трикімнатної квартири № 106, загальною площею 71,8 кв.м., по АДРЕСА_3 .

У зв`язку з цими обставинами, заявник апеляційної скарги ОСОБА_2 також повинна у повному обсязі бути учасником виконавчого провадження, з усіма правами, наданими іпотекодавцю по споживчому кредиту, оскільки сума заборгованості за судовим рішенням була стягнута солідарно, як із ОСОБА_1 , так і з ОСОБА_2

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 жодним чином не була залучена до виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП47242009 про стягнення заборгованості за кредитом із ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 65 937,16 дол.США та 39 682,22 грн., не дивлячись на те, що вона є солідарним боржником, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.03.2014 року.

Крім того, ОСОБА_2 не була залучена до реалізації спірного нерухомого іпотечного майна, а також до участі у даній цивільній справі, чим порушені її права не лише на захист своїх інтересів в ході виконавчого провадження, а і в ході судового провадження по даній цивільній справі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що і ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були позбавлені можливості прийняти участь в здійсненні оцінки спірного нерухомого майна, а також прийняти участь в первісних і повторних електронних торгах, згідно яких право власності на нежиле приміщення перукарні, загальною площею 141,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло первісному відповідачу ОСОБА_3

Так, матеріалами справи не спростовано, що лише 22 січня 2018 року на адресу позивачки ОСОБА_1 від ДП «СЕТАМ» поштою надійшов протокол № 300165 від 29.11.2017 р. про проведення електронних торгів, відповідно до якого належне позивачці нежитлове приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м,, за адресою: АДРЕСА_1 , - було реалізовано на електронних торгах у електронній системі «СЕТАМ» переможцю торгів ОСОБА_3 за 1 273 484, 8 грн.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ч. 5 ст. 57 Закону № 1404-VIII виконавець повідомив про результати визначення вартості чи оцінки майна сторони не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

Суд вказав, що листом № 26016 від 06.07.2017р. державний виконавець Свідерська М.Г. надіслала сторонам виконавчого провадження копію витягу з оціночного акту про визначення вартості нежитлового приміщення перукарні, площею 141,1 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 В листі державний виконавець також роз`яснювала, що сторони мають можливість ознайомитись з результатами оцінки майна, а також про право його оскарження.

Більше того, суд вказав, що з вищевказаним листом був особисто ознайомлений представник ПАТ «УкрСиббанк» 06.07.2017р. (т.1, а.с. 160).

Однак, матеріалами справи жодним чином не підтверджено, що вказану поштову кореспонденцію отримала ОСОБА_1 , або ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з тим, що така поштова кореспонденція направляється сторонам виконавчого провадження простою кореспонденцією, однак державний виконавець повинен надати суду докази такої відправки і отримання поштової кореспонденції адресатом, оскільки в іншому випадку інститут повідомлення учасників виконавчого провадження про вчинені виконавчі дії втратить свою суть.

Зазначені обставини стосуються і наступних дій державного виконавця.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що твердження позивачки, що копії постанови про призначення експерта, а також листа про повідомлення з результатами експертної оцінки повинні були їй вручені особисто або направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення не відповідає вимогам, які встановлені у Законі № 1404-VIII, є помилковим.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що деякі документи виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року, постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 17.05.2017р.) направлялись державним виконавцем за адресою реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .

Однак, матеріали справи не містять доказів про направлення будь-яких матеріалів виконавчого провадження апелянту і іпотекодавцю ОСОБА_2

Далі слід зазначити, що оскільки сторони не дійшли згоди щодо вартості предмета іпотеки, 23 травня 2017р. до Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла заява від представника ПАТ «УкрСиббанк» про призначення експертизи щодо визначення вартості перукарні за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_1 , при цьому пропонувалось визначити експерта - суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «СЕЙВКОМПАНІ» (т.1, а.с. 141).

Однак, доказів того, що боржник і іпотекодавець ОСОБА_1 була обізнана про наявність вказаної заяви, постанови про призначення оцінки спірного нерухомого майна і результатів цієї оцінки, матеріали справи також не містять..

Проте, ухвалюючи судове рішення, суд вказав, що відповідно до ст. 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

При цьому суд зазначив, що згідно ст. 8 Закону № 1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованійсистемі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

З цих підстав, та з огляду на вищевикладене, суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, будучи ознайомленою про наявність виконавчого провадження, а також про існування постанови про опис та арешт майна від 17.05.2017р., мала можливість в будь-який час ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

14.09.2017р. Одеською філією ДП «Сетам» було прийнята до роботи заявка від начальника Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області на реалізацію майна (т.1,а.с. 228).

ДП «Сетам» під час проведення реалізації майна, керується «Порядком реалізації арештованого майна», який затверджений Наказом Міністерства юстиції України

29.09.2016 № 2831/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - «Порядок»).

При цьому, згідно ч. 4, 5 п. 4 розділу ІІ «Порядку» перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підстав яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Як вбачається з матеріалів справи, ДП «Сетам» листом від 19.09.2017р. №9319/18-18-14 направив повідомлення Другому Суворовському відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_6 про проведення електронних торгів щодо реалізації предмету іпотеки - нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , які повинні були відбутись 17.10.2017р. о 10.00 (т.1, а.с. 179).

Проте, доказів отримання такого повідомлення апелянтом ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Листом від 17.10.2017р. за № 1924 ДП «Сетам» повідомило лише Другий Суворовський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області про те, що торги 17.10.2017р. не відбулись (т.1, а.с. 180).

Далі ДП «Сетам» листом від 06.11.2017р. №10878/18-18-17 направив повідомлення Другому Суворовському відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області, ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_6 про проведення електронних торгів щодо реалізації предмету іпотеки - нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , які повинні були відбутись 29.11.2017р. о 09.00 (т.1, а.с. 182).

Однак, доказів отримання такого повідомлення апелянтом ОСОБА_6 матеріали справи також не містять.

Листом від 01.12.2017р. за № 13982/18-14-17 ДП «Сетам» направив державному виконавцю Другого Суворовського відділу ДВС протокол №300165 про проведення електронних торгів по лоту № 246531 (т.1, а.с. 183).

Відповідно до протоколу № №300165 про проведення електронних торгів по лоту № 246531, переможцем визнаний учасник № 4 ОСОБА_3 , який придбав предмет іпотеки - нежитлове приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 запропонувавши суму у розмірі 1273484 гривні 80 копійок (т.1,а.с. 183-184).

Таким чином, всі вищевикладені обставини свідчать про порушення «Порядку реалізації арештованого майна», оскільки ні іпотекодавець ОСОБА_1 , ні іпотекодавець ОСОБА_2 на були обізнані про оцінку арештованого майна та про його продаж з електронних торгів.

21 грудня 2017р. державним виконавцем Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Свідерською М.Г. був складений Акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна, згідно якого власником нежитлового приміщення перукарні загальною площею 141,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 визнаний ОСОБА_3 (т.1, а.с. 187).

Копія вищевказаного Акту від 21.12.2017р. була направлена учасникам виконавчого провадження листом державного виконавця від 21.12.2017р. № 13996 (т.1, а.с. 187-зворот).

Проте доказів його отримання апелянтами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 матеріали справи також не містять.

Таким чином, всі вищевикладені обставини безспірно свідчать про незаконність ухваленого судового рішення і необхідності його скасування із ухваленням нового - про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і визнання недійсними електронних торгів від 29.11.2017 р, згідно яких було реалізовано належне позивачці ОСОБА_1 нежитлове приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у електронній системі «СЕТАМ» переможцю торгів ОСОБА_3 за 1 273 484, 8 грн., протокол № 300165 від 29.11.2017 року.

Викладені обставини також свідчать про незаконність судового рішення, в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 , оскільки визнання електронних торгів недійсними не може тягнути за собою зміну власника нерухомого майна, яке було предметом цих електронних торгів.

Тобто, ОСОБА_3 не може бути визнаний покупцем нежитлового приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не може ставити питання про захист свого неіснуючого права, шляхом виселення із цього приміщення його законного власника - ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року було задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнані недійсними дії начальника Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Шевченка Є.О., в частині винесення доручення від 29.11.2017 року про передачу виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого.

Також визнані неправомірними дії державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Свідерської М.Г., в частині ухвалення постанови від 30.11.2017 року про прийняття виконавчих проваджень у зв`язку з реорганізацією відділу.

Визнано неправомірною і скасовано доручення від 29.11.2017 року про передачу виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого начальника Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Шевченка Є.О.

Визнано неправомірною і скасовано постанову від 30.11.2017 року про прийняття виконавчих проваджень у зв`язку з реорганізацією відділу державного виконавця Другого Суворовського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Свідерської М.Г. (т.4, а.с.70-75).

При цьому, в мотивувальній частині вищевказаної ухвали суд встановив, що державний виконавець Свідерська М .Г. не мала службових повноважень (компетенції) за виконавчими провадженнями № 472420009 та № 472420095, станом на 27.10.2017 року, з проведення будь-яких виконавчих дій, ухвалення постанов, укладення правочинів в межах зазначених виконавчих проваджень, в тому числі при складанні Акту про проведення електронних торгів від 21.12.2017 року.

Вищевказане судове рішення було об`єктом апеляційного дослідження і залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17.07.2019 року, а тому набрало законної сила (т.4, а.с.76-83).

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, вищевказаний Акт про проведення електронних торгів від 21.12.2017 року, фактично складений неповноважною особою, а тому є нікчемним і не тягне ніяких юридичних наслідків, у тому числі не може бути документом, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , як про те вказано в Акті (т.1, а.с.187).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційних скарг надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, заперечень проти зустрічних позовних вимог, ухваленого судового рішення та доводів апеляційних скарг.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційних скарг його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційні скарги слід задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати і прийняти постанову, якою первісні позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Також колегія суддів вважає за необхідне у відповідності до ст. 141 ЦПК України розподілити між сторонами судові витрати, та стягнути з ОСОБА_3 на користь апелянтів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору, кожному по 1057 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 червня 2018 року скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги від 29.11.2017 р, згідно яких було реалізовано належне позивачці ОСОБА_1 нежитлове приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у електронній системі «СЕТАМ» переможцю торгів ОСОБА_3 за 1 273 484, 8 грн., протокол № 300165 від 29.11.2017 року.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення із нежитлового приміщення перукарні, загальною площею 141, 1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та вселення в це приміщення ОСОБА_3 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1057 грн. 20 коп. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1057 грн. 20 коп. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання цього судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра