Справа № 713/1710/19
Провадження №2/713/648/19
РІШЕННЯ

іменем України

26.12.2019 м. Вижниця

Вижницьким районним судом Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., представника позивача адвоката Сковронського Віктора Івановича, відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про захист гідності, честі та ділової репутації,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , про захист гідності, честі та ділової репутації.

У позові вказував, що 04.02.2019 року між ним та ОСОБА_1 було укладено Ліцензійний договір №1 на використання науково-технічного ноу-хау.

05.07.2019 року йому стало відомо про розповсюдження відповідачем його конфіденційної інформації, а саме місця проживання та фотографії, шляхом опублікування на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 статті та долучення до неї фотографії Ліцензійного договору №1, на якій чітко видно адресу його місця проживання та фотографію.

Попросив ОСОБА_1 видалити дану фотографію, оскільки адреса місця проживання є його конфіденційною інформацією, а дозволу на поширення даної інформації та фотографій відповідачу не надавав. Однак, відповідач категорично відмовлявся від видалення даної інформації з соціальної мережі «Facebook» та почав поширювати негативну та недостовірну інформацію про нього, що призвело до порушення його немайнових прав на честь, гідність та ділову репутацію.

У серії публікацій на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за посиланнями:

ІНФОРМАЦІЯ_3

ІНФОРМАЦІЯ_4

ІНФОРМАЦІЯ_5

ІНФОРМАЦІЯ_6

ІНФОРМАЦІЯ_7

ІНФОРМАЦІЯ_8

ІНФОРМАЦІЯ_9

ІНФОРМАЦІЯ_10

ІНФОРМАЦІЯ_11

ІНФОРМАЦІЯ_12

ІНФОРМАЦІЯ_13

ІНФОРМАЦІЯ_14

ІНФОРМАЦІЯ_15

ІНФОРМАЦІЯ_16

ІНФОРМАЦІЯ_17

ІНФОРМАЦІЯ_18

ІНФОРМАЦІЯ_19

ІНФОРМАЦІЯ_20

ІНФОРМАЦІЯ_21

ІНФОРМАЦІЯ_22

ІНФОРМАЦІЯ_23

ІНФОРМАЦІЯ_24

ІНФОРМАЦІЯ_25

А саме: « ОСОБА_3 , тот блефует и заводит в заблуждения уважаемую публику, дурача ее, за корейские финансовые гранты! А что если этот «бифилярный секрет» и все нечистоплотное, что связано с ним вокруг, однажды откроется с моей помощью Правительству Южной Кореи, сотрудникам солидных компаний и фирм, спецслужбам Южной Кореи и Службы Безопасности Украины, а также представителям СМИ?».

«А не боится ли ОСОБА_2 еще и тех изобретателей-исследователей, которых он уже «кинул» в Украине?!».

«Друзья, это ведь не что иное - как промышленный научно-технический шпионаж со стороны ОСОБА_2 простим языком - это, в нарушение лицензионного договора на использование моего научно-технического ноу-хау, воровство моей интеллектуальной собственности.».

«Судя по "бифилярной крутилке-барабане" ОСОБА_2 , которую он гордо называет безтопливным электрогенератором на постоянных ниодимовых магнитах, (зная эту физику) могу с уверенностью сказать, что цель этого инженерного "гения" состоит в том, чтобы своими мошенническими действиями дискредитировать саму идею безтопливной энергетической технологии и урвать еще на этом не малые деньги! Поэтому он и боится своих украинских, русских "фанатов", которые покупают у него эту дрянь-аккумулятор, изготовленную им в Южной Корее, и которые, когда размагнитятся аккумуляторы-магниты (а это тоже, что и разрядится обыкновенный аккумулятор)».

«Президент Південної Кореї написав мені вчора: «Моя країна правосуддя». Так прореагував він на шахрайські дії українського «технаря» ОСОБА_2 , який сховався в Південній Кореї, і дурить людей, вкравши у мене мою інтелектуальну власність».

«Уважаемый ОСОБА_14, на этот раз, какое враньё бы он там не писал в комментариях, вор, мародер и мошенник ОСОБА_2 не выйдет сухим из воды, как это ему удавалось раньше, кидая доверчивых изобретателей. ОСОБА_2 думает, что он спрячется в Южной Кореи , называя по телефону Украину "говном", в котором он болтался! Вот вам настоящее лицо этой высокомерной и наглой твари! « ОСОБА_2 - вор, мародер и мошенник!

ОСОБА_2 оказался мародером-мошенником, который ворует интеллектуальную собственность, и выдает ее в Южной Кореи за свою, нагло нарушая вышеуказанный лицензионный договор. Ему осознано помогает в этом воровстве и разработке чужих изделий опытный конструктор, некий ОСОБА_6 с Ивано-Франковска, который, как «раб», работает на ОСОБА_2, используя конструкторские программы в формате 3D, а также неосознанно в эту аферу втянуты южнокорейские «товарищи»-конструкторы. Эти корейцы даже не догадываются о существовании в Украине конструктора 3D ОСОБА_6 и изобретателя-исследователя ОСОБА_7 , ведь ОСОБА_2 там всем врет, что он является единоличным изобретателем и конструктором 3D. Но на самом деле, ОСОБА_2 - вор, мародер и мошенник, ничего не изобрел и не выполнял конструкторской работы в формате 3D!».

Отже, відповідач у ствердній формі повідомив необмеженому колу інтернет- користувачів негативну і недостовірну інформацію відносно нього, яка фактично зводиться до того, що він є «шахраєм», «мародером», «дурить людей», «викрав його інтелектуальну власність», «кинув винахідників в Україні».

Проте, вищевказані твердження та висловлювання відповідача безпідставні, необґрунтовані та такі, що не відповідають дійсності, не мають підтвердження жодними засобами доказування.

В даному випадку наявна сукупність всіх обставин, зазначених в абз.1 п.15 Постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а саме:

складовий елемент правопорушення - доведення інформації до відома більш як однієї особи, є присутнім в повній мірі, враховуючи те, що публікації поширені у світовій соціальній мережі «Facebook» і знаходяться у вільному доступі для користувачів цієї мережі. Відповідач, використовуючи інформацію, що не відповідає дійсності, намагається переконати необмежене коло осіб у порушенні ним норм чинного законодавства України та здійсненні протиправних та злочинних дій тим самим дискредитуючи його в очах суспільства;

недостовірна інформація поширена відповідачем стосується безпосередньо його, адже у публікаціях він неодноразово називає його ім`я та публікує фотографії з його зображенням;

поширена відповідачем інформація не є оціночним судженням, суб`єктивною думкою, критикою його діяльності тощо, а навпаки, недостовірна інформація викладена у публікаціях відповідача як факт, що не передбачає двозначного тлумачення. Дана інформація викладена стверджувально, і у даному випадку не допускає ніяких оцінок, розрахована на те, що отримувач інформації прийме таку інформацію як правдиву;

поширена інформація формує думку серед громадськості, що він займається злочинною діяльністю та є шахраєм. Відповідальність за такі дії передбачена ст.190 КК України. Поширенням такої неправдивої інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку його особи в очах оточуючих, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи серед роботодавців, колег та в суспільстві, тобто є приниженням його честі, гідності, та ділової репутації.

Вважає, що для визнання інформації негативною, а відтак недостовірною, та покладення на відповідача обов`язку довести протилежне, достатньо щоб він вважав, що інформація порушує його немайнові права.

Відповідач у своїх публікаціях звинувачує його у скоєнні шахрайства. Однак, станом на дату виходу публікацій відповідача, щодо нього не винесено вироку, який набрав би законної сили та яким було б встановлено у стверджувальній формі обставини щодо вчинення ним шахрайства. Тому поширена відповідачем інформація має недостовірний характер і відповідач не мав жодних правових та моральних підстав у правовій державі на розповсюдження невірної та недостовірної інформації щодо нього, оскільки розповсюджена інформація не підкріплена жодним доказом.

Обставини поширення відповідачем неправдивих відомостей про нього вказують на те, що недостовірна інформація містить фактичні дані про його особу, його дії у просторі та часі, які висловлені у стверджувальній формі. Тому, дана інформація не є оціночним судженням і обов`язок доказування її достовірності покладається на відповідача.

Внаслідок наведених порушень прав в порядку ст.23 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди. Неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв`язку з тим, що ним поширювалась негативна недостовірна інформація щодо його особи, яка містить образливі, брутальні, принизливі і нецензурні висловлювання про нього та його роботу. Також необхідно врахувати вимушені зміни у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому вважає, що сума у 100000,00 грн. є адекватною для відшкодування його душевних страждань, а також не може вважатися явно заниженою чи завищеною і повністю відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Посилаючись на ст.ст.15, 16, 275, 277, 278, 280 ЦК України просив інформацію, розміщену ОСОБА_1 в публікаціях в мережі Інтернет на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка міститься за наступними посиланнями в мережі інтернет:

ІНФОРМАЦІЯ_26 ;

ІНФОРМАЦІЯ_27 ;

ІНФОРМАЦІЯ_28 ;

ІНФОРМАЦІЯ_29 ;

ІНФОРМАЦІЯ_30 ;

ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

ІНФОРМАЦІЯ_32 ;

ІНФОРМАЦІЯ_10;

ІНФОРМАЦІЯ_11;

ІНФОРМАЦІЯ_12;

ІНФОРМАЦІЯ_13;

ІНФОРМАЦІЯ_14;

ІНФОРМАЦІЯ_15;

ІНФОРМАЦІЯ_16;

ІНФОРМАЦІЯ_17;

ІНФОРМАЦІЯ_18;

ІНФОРМАЦІЯ_19;

ІНФОРМАЦІЯ_20;

ІНФОРМАЦІЯ_21;

ІНФОРМАЦІЯ_22;

ІНФОРМАЦІЯ_23;

ІНФОРМАЦІЯ_24;

ІНФОРМАЦІЯ_25;

а саме: « ОСОБА_3 , тот блефует и заводит в заблуждения уважаемую публику, дурача ее, за корейские финансовые гранты! А что если этот «бифилярный секрет» и все нечистоплотное, что связано с ним вокруг, однажды откроется с моей помощью Правительству Южной Кореи, сотрудникам солидных компаний и фирм, спецслужбам Южной Кореи и Службы Безопасности Украины, а также представителям СМИ?».

«А не боится ли ОСОБА_2 еще и тех изобретателей-исследователей, которых он уже «кинул» в Украине?!».

«Друзья, это ведь не что иное - как промышленный научно-технический шпионаж со стороны ОСОБА_2 простим языком - это, в нарушение лицензионного договора на использование моего научно-технического ноу-хау, воровство моей интеллектуальной собственности.».

«Судя по "бифилярной крутилке-барабане" ОСОБА_2 , которую он гордо называет безтопливным электрогенератором на постоянных ниодимовых магнитах, (зная эту физику) могу с уверенностью сказать, что цель этого инженерного "гения" состоит в том, чтобы своими мошенническими действиями дискредитировать саму идею безтопливной энергетической технологии и урвать еще на этом не малые деньги! Поэтому он и боится своих украинских, русских "фанатов", которые покупают у него эту дрянь-аккумулятор, изготовленную им в Южной Корее, и которые, когда размагнитятся аккумуляторы-магниты (а это тоже, что и разрядится обыкновенный аккумулятор)».

«Президент Південної Кореї написав мені вчора: «Моя країна правосуддя». Так прореагував він на шахрайські дії українського «технаря» ОСОБА_2 , який сховався в Південній Кореї, і дурить людей, вкравши у мене мою інтелектуальну власність».

«Уважаемый ОСОБА_14, на этот раз, какое враньё бы он там не писал в комментариях, вор, мародер и мошенник ОСОБА_2 не выйдет сухим из воды, как это ему удавалось раньше, кидая доверчивых изобретателей. ОСОБА_2 думает, что он спрячется в Южной Кореи , называя по телефону Украину "говном", в котором он болтался! Вот вам настоящее лицо этой высокомерной и наглой твари! « ОСОБА_2 - вор, мародер и мошенник!

ОСОБА_2 оказался мародером-мошенником, который ворует интеллектуальную собственность, и выдает ее в Южной Кореи за свою, нагло нарушая вышеуказанный лицензионный договор. Ему осознано помогает в этом воровстве и разработке чужих изделий опытный конструктор, некий ОСОБА_6 с Ивано-Франковска, который, как «раб», работает на ОСОБА_2, используя конструкторские программы в формате 3D, а также неосознанно в эту аферу втянуты южнокорейские «товарищи»-конструкторы. Эти корейцы даже не догадываются о существовании в Украине конструктора 3D ОСОБА_6 и изобретателя-исследователя ОСОБА_7 , ведь ОСОБА_2 там всем врет, что он является единоличным изобретателем и конструктором 3D. Но на самом деле, ОСОБА_2 - вор, мародер и мошенник, ничего не изобрел и не выполнял конструкторской работы в формате 3D!» - визнати недостовірною та такою, що порушує його гідність, честь та ділову репутацію;

зобов`язати ОСОБА_1 протягом 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили видалити та спростувати вказану недостовірну інформацію у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація;

стягнути з ОСОБА_1 на його користь: моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 100000,00 грн.; витрати на проведення фіксації і дослідження веб-сторінок у мережі Інтернет у сумі 2600,00 грн.; витрати на надання послуг з офіційного перекладу в сумі 1280,00 грн.; судовий збір за подання позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Сковронський В.І. заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлений позов не визнав. Підтримав відзив на позов, у якому зазначив, що позивач у своєму позові не розкриває справжню причину конфлікту, який виник між ними через невиконання ОСОБА_2 п.6 умов укладеного між ними Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року, який є публічним.

Так, 29.05.2019 року ОСОБА_2 приїхав до нього додому з Південної Кореї. Виконуючи умови ліцензійного договору він відкрив позивачу елементи своїх ноу-хау, які є його науково-технічною творчістю і на які розповсюджується його авторське право та інтелектуальна власність, яка захищається законами України і Міжнародним законодавством, зокрема Бернською конвенцією і Міжнародною конвенцією 1952 року про захист авторського права. Надав також науково-технічну інформацію ОСОБА_8 .

У червні 2019 року відмовився працювати з ОСОБА_8 і почав вимагати від ОСОБА_2 створення секретного режиму роботи з третіми особами. ОСОБА_2 по телефону з Південної Кореї заявив, що зі своєю командою планує створити там «свій електрогенератор» і установити його на автомобіль і при цьому указав йому принцип роботи його безпаливного «Електрогенератора-двигуна ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_33». Також ОСОБА_2 в грубій формі почав вимагати, щоб він нікому не розповідав про їх знайомство і про те, що між ними існує договір про співпрацю. Тому сказав позивачу, що зрозумів, що він шахрай.

Не маючи можливості подати позову до суду, вдався до захисту свого авторського права та інтелектуальної власності в публічній площині: написав про конфлікт зі ОСОБА_2 в соціальні мережі Інтернет «Fасеbооk», президенту Південної Кореї, в Посольство Південної Кореї в Україні і Росії, заяву в Службу Безпеки України, в Німеччину в компанію «GАLА», представник якої ОСОБА_15 дав його номер телефону ОСОБА_2

05.07.2019 року позивач написав на «Vіber» свої вибачення за попередні образи. Однак у позові зазначає, що 05.07.2019 року дізнався про розповсюдження його конфіденційної інформації, а саме місця проживання, шляхом опублікування на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Fасеbооk» сторінки укладеного між ними Ліцензійного договору. Проте перша його публікація з тією ж фотографією була розміщена на «Fасеbооk» ІНФОРМАЦІЯ_34, і на неї ОСОБА_2 ніяким чином не реагував, оскільки вона його очевидно влаштовувала. А вже 05.07.2019 року позивача вивела з себе повторна публікація даної фотографії з коментарем про те, що ОСОБА_2 приїжджав до нього додому 29.05.2019 року, де у зв`язку з укладенням 04.02.2019 року між ними Ліцензійного договору №1, він досконало пояснив йому принцип дії безпаливного «Електрогенератора-двигуна ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_33».

06.07.2019 року ОСОБА_2 почав його письмово просити видалити пости із соціальних мереж у зв`язку з тим, що він розмістив їх спільний договір, в якому вказана адреса місця проживання і неправдива інформація про начебто розсекречення принципу роботи свого двигуна.

Його цитата: «А чи не боїться ОСОБА_2 ще і тих винахідників-науковців, яких він вже «кинув» в Україні?!» - є його запитанням, а не твердженням.

Крім того в порушення п.13 розділу VII Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року секретний режим позивачем не створений та повноцінне фінансування не розпочате.

Зазначені протиправні дії ОСОБА_2 вважає промисловим науково-технічним шпигунством, в якому йому допомагає за гроші конструктор з м. Івано-Франківськ ОСОБА_8 . Також навмисне порушення ліцензійного договору на використання його науково-технічного ноу-хау та порушення його авторського права можна назвати крадіжкою інтелектуальної власності, яка випливає з авторського права.

Він чи його правонаступник письмової згоди ОСОБА_2 про передачу його ноу-хау третім особам - конструкторам з Південної Кореї та «ОСОБА_8» - не передавали. Це виключне право закріплено за ним в розділі І Ліцензійного договору №1 від 04.02.2019 року.

Вважає розірваним по його ініціативі Ліцензійний договір №1 від 04.02.2019 року починаючи з 11.09.2019 року, оскільки відповідно до п.2 розділу V договору 11.08.2019 року він відправив електронний листа про це на електронну адресу представнику ОСОБА_2 адвокату Сковронському В.І.

Крім того подібний суд про захист честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_2 вже програв 05.11.2019 року в Білорусії Федору «Монарху100», який є білоруським Інтернет - блогером, викрив його в своїх багаточисельних відеороликах, як міжнародного шахрая. Також «Монарх100» на основі його розповіді з приводу конфлікту з ОСОБА_2 створив відео, в якому розповів його історію «співпраці» зі ОСОБА_2 А наступні викривальні відео розповіли вустами «Монарха100» про те, як ОСОБА_2 обдурював людей в усьому світі своїми трьома фальшивими дипломами про вищу освіту і своїм фальшивим дипломом доктора фізико-математичних наук Київського державного університету ім. Тараса Шевченко. Таке може чинити лише шахрай, оскільки інакше не назвати особу, яка завчасно знає, що вона не буде виконувати умови договору, прикидаючись порядною людиною, використовуючи цю свою лицемірну підступність, отримує доступ до чужого ноу-хау, до чужої інтелектуальної власності, порушуючи авторське право. А торговця-спекулянта, що отримує колосальний фінансовий зиск з чужих теорій і з чужої праці не назвеш, окрім мародер і злодій.

Також зазначив, що ОСОБА_2 не надав належних доказів, що про порушення його прав, зазначених в позовній заяві.

Просив: відмовити у задоволенні позову: визнати правомірними дії з публікацій ним матеріалів на особистій сторінці у соціальній мережі «Fасеbооk» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_35, які не принижують честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 припинити негайно незаконні дії, і не вдаватися до використання отриманої від нього науково-технічної (секретної) інформації (ноу-хау) в виробничих чи інших комерційних і користолюбних цілях; поставити до відома Службу Безпеки України для реагування на протиправні дії громадян України ОСОБА_2 і ОСОБА_8 в користь іншої держави - Південної Кореї.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Сковронського В.І., відповідача ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги:

визнати недостовірною та такою, що порушує його гідність, честь та ділову репутацію інформацію, розміщену ОСОБА_1 у публікаціях в мережі Інтернет на його персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка міститься за наступними посиланнями в мережі інтернет:

ІНФОРМАЦІЯ_26 ;

ІНФОРМАЦІЯ_27 ;

ІНФОРМАЦІЯ_28 ;

ІНФОРМАЦІЯ_29 ;

ІНФОРМАЦІЯ_30 ;

ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

ІНФОРМАЦІЯ_32 ;

ІНФОРМАЦІЯ_10;

ІНФОРМАЦІЯ_11;

ІНФОРМАЦІЯ_12;

ІНФОРМАЦІЯ_13;

ІНФОРМАЦІЯ_14;

ІНФОРМАЦІЯ_15;

ІНФОРМАЦІЯ_16;

ІНФОРМАЦІЯ_17;

ІНФОРМАЦІЯ_18;

ІНФОРМАЦІЯ_19;

ІНФОРМАЦІЯ_20;

ІНФОРМАЦІЯ_21;

ІНФОРМАЦІЯ_22;

ІНФОРМАЦІЯ_23;

ІНФОРМАЦІЯ_24;

ІНФОРМАЦІЯ_25, та зобов`язати ОСОБА_1 протягом 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили видалити та спростувати вказану недостовірну інформацію у такий самий спосіб, у який вона поширювалася;

стягнути з ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 100000,00 грн.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Сковронським В.І. надано такі докази:

- Експертний висновок за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет №153/2019-ЕВ від 03.09.2019 року, складений директором Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ОСОБА_9 , зі змісту якого встановлено, що відповідно до Порядку надання послуг з проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет з видачею Експертних висновків, а також видачі довідок з відомостями про власників веб-сайтів / реєстрантів доменних імен або інформацією про їх встановлення, затвердженого Об`єднанням підприємств «Український мережевий інформаційний центр» 08.05.2019 року, повноважень, наданих за результатами акредитації, що підтверджені Свідоцтвом про акредитацію, виданим ОП УМІЦ 08.05.2019 року, на підставі заявки щодо проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет, яку подав через онлайн-сервіс «WЕВ-FІХ» заявник - ОСОБА_2 , 02.09.2019 року було проведено фіксацію і дослідження змісту веб-сторінки за адресою у мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_35 (id:НОМЕР_15; далі - досліджувана веб-сторінка №1).

За результатами дослідження змісту досліджуваної веб-сторінки №1 було встановлено, що остання є персональною сторінкою користувача соціальної мережі Fасеbооk з іменем " ОСОБА_10 ", на якій цим користувачем розміщені публікації (пости):

- від 20.08.2019 року, що завантажується за адресою у мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_36 , фіксацію і дослідження змісту якої було проведено 02.09.2019 року (іd: НОМЕР_16; далі - досліджувана веб-сторінка №2);

- від 11.07.2019 року, що завантажується за адресою у мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_37 , фіксацію і дослідження змісту якої було проведено 02.09.2019 року (іd: НОМЕР_17; далі - досліджувана веб-сторінка №3);

- від 07.07.2019 року, що завантажується за адресою у мережі інтернет: ІНФОРМАЦІЯ_29 , фіксацію і дослідження змісту якої було проведено 02.09.2019 року (іd: НОМЕР_18; далі - досліджувана веб-сторінка №4).

За результатами проведеної перевірки веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_38, що включає досліджувані веб-сторінки №1-4, було встановлено: доменне ім`я; доступність за доменним ім`ям веб-сайту для публічного використання у мережі Інтернет; дату та час реєстрації доменного імені; дату внесення останніх змін щодо зареєстрованого доменного імені; дату та час завершення строку реєстрації доменного імені; DNS-сервер (-и); WHOIS Server; інформацію про реєстратора доменного імені; інформацію про реєстранта доменного імені в службі WHOIS; ІР-адресу (и), якій/яким відповідає доменне ім`я; інформацію про хостинг-провайдера; інформацію про достовірність/точність відображення змісту досліджуваної (-их) веб-сторінки (-ок) в браузері Google Chrome.

До висновку додано:

1) роздруківку файлу фіксації, збереженого у форматі РDF, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки №1 (на 16 арк.);

2) роздруківку файлу фіксації, збереженого у форматі РDF, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки №2 (на 3 арк.);

3) роздруківку файлу фіксації, збереженого у форматі РDF, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки №3 (на 2 арк.);

4) роздруківка файлу фіксації, збереженого у форматі РDF, що містить відображення змісту досліджуваної веб-сторінки №4 (на 2 арк.);

5) цифровий носій типу DVD-R (серійний номер РSР330WJ072353591 ), шо містить:

файли фіксації, збережені у форматах РNG, JРG та РDF, що містять відображення змісту досліджуваних веб-сторінок;

файли архівів, що містять: журнали із хронологією запитів/відповідей від браузерів до серверів із досліджуваними веб-сторінками; вихідні коди досліджуваних веб-сторінок; файли, що є складовими частинами веб-сторінок, у тому числі завантажені з інших Інтернет-ресурсів;

6) копію Свідоцтва про акредитацію, виданого ОП УМІЦ 08.05.2019 року (на 1 арк.).

На підтвердження викладених у відзиві на позов заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 надано такі докази:

- оригінал науково-популярного видавництва «Энергетическая технология ОСОБА_1» в авторській редакції ОСОБА_1 2017 року;

- оригінал та копію Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року, зі змісту якого встановлено, що винахідник-науковець, громадянин України ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , паспорт: серія НОМЕР_12 виданий 23.03.1999 року, прописаний в АДРЕСА_1 (надалі - Ліцензіар) та (надалі - Ліцензіат), в особі громадянина України ОСОБА_2 , власний податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_13 , місце проживання зареєстрований АДРЕСА_2 ; серія НОМЕР_14 паспорта, виданий 20.02.2009 року Коломийським МВ УМВС України в Івано-Франківській області, надалі разом сторони, діючи добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені з вимогами чинного цивільного законодавства України, щодо недійсності правочинів, керуючись нормами ЦК України, відповідно до ст.28 ЗУ «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст.7 ЗУ «Про науково-технічну інформацію», та ЗУ «Про авторське право і суміжні права», інших норм чинного законодавства України, уклали даний ліцензійний договір про таке:

Ліцензіар надає Ліцензіату право на використання науково-технічних ноу-хау, в рамках модифікації, яка захищена даним ліцензійним договором, як "науково-технічне ноу-хау", та усіма додатками до нього.

Виключне право на ноу-хау, що є незапатентованою секретною науково-технічною інформацією, в усіх випадках і відношеннях залишається за Ліцензіаром, як єдиним автором науково-технічного ноу-хау з експериментальною базою - фізичними експериментами.

Будь-які виробництва з використанням ноу-хау, що є предметом цього договору, можуть використовуватись як в Україні так і за її межами з обов`язкової письмової згоди Ліцензіара.

Предметом даного ліцензійного договору є: модифікація винаходу, що має назву «Електрогенератор-двигун ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_33», який базується на «Принципі дзеркальної симетрії ОСОБА_1 в електромагнітних процесах», з цього принципу витікає «Правило ОСОБА_1», принцип його дії є науково-технічним ноу-хау Ліцензіара, - як і інша додаткова конфіденційна науково-технічна інформація, яка надаватиметься в додатках до цього договору Ліцензіату лише виключно для використання в створені цієї модифікації. Вони є також науково-технічними ноу-хау Ліцензіара. Всі додатки до цього договору будуть складовою частиною даного цивільного договору, якщо навіть не буде його нотаріальної реєстрації, і матимуть однакову юридичну силу без нотаріальної реєстрації.

Модифікація винаходу має назву «Електрогенератор-двигун ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_33» - це є електрогенератор і двигун як одне ціле.

Використання даної модифікації винаходу визнається: розробка, виготовлення, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, застосування або ввезення, зберігання, інше введення в господарський обіг в зазначених цілях продукту, виготовленого із застосуванням науково-технічного ноу-хау, яке Ліцензіат не має право передавати будь-якій іншій стороні без письмової згоди Ліцензіара чи його Правонаступника.

Також у даному договорі сторони визначили: Права і обов`язки Ліцензіара (п. ІІІ); Права і обов`язки Ліцензіата (п. ІV); Термін дії договору (п. V); Вирішення суперечок (п. VІ); Інші умови (п. VІІ); Реквізити та підписи сторін.

Договір підписаний його сторонами 04.02.2019 року, скріплений їх печатками та відбитками пальців рук;

- копію листа ОСОБА_1 від 11.08.2019 року, адресованого представнику ОСОБА_2 адвокату Сковронському В.І. про розірвання Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року, укладеного між ними;

- копію листа ОСОБА_1 від 24.07.2019 року, адресованого голові Служби Безпеки України, у якому ОСОБА_1 просив відреагувати на неправомірні дії ОСОБА_2 з приводу неналежного виконання умов укладеного між ними Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року;

- копію веб-сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_39» із перепискою останнього з невідомою особою;

- копію науково-технічної інформації, яку передавав ОСОБА_1 по «Скайпу» ІНФОРМАЦІЯ_39 з 26.01.2019 року по 20.02.2019 року «ОСОБА_6» - ОСОБА_8 , (який працює на ОСОБА_2 );

- копію схем з науково-популярного видавництва «Энергетическая технология ОСОБА_1»;

- копію роздруківки з веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_40»;

- копію роздруківки з ЄДР за кодом про Громадську організацію «Аналітико-психологічний центр «Презумпція людяності»;

- копію роздруківки листа ОСОБА_2 від 02.09.2019 року;

- копію Опису до винаходу безпаливний «Електрогенератор-двигун ОСОБА_1 «ІНФОРМАЦІЯ_33»;

- роздруківку веб-сторінки Монарх 100 «Відео про ОСОБА_2 »;

- виписку з словника української мови;

- визначення і тлумачення деяких фізичних термінів;

- виписку з тлумачного словника Ожегова;

- копію Опису «Гравітаційно-механічної електроустановки ОСОБА_1» (МГ - модифікація гойдалка);

- копію листа в.о. начальника архівного відділу Вижницької РДА ОСОБА_16 №9 від 28.08.2009 року, адресованого ОСОБА_1 , яким повідомлено, що документи фонду «Видатні люди Вижницького району» фонд №188, опис 1, од. зб.36 (Теорія, на якій побудований винахід «Електрогенератор ОСОБА_1») постійного терміну зберігання поступили в архівний відділ на зберігання 01.11.2006 року;

- копію Зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації ПП «Артрон» від 19.10.2010 року, підписаного ОСОБА_11 ;

- виписку з переписки на «Вайбер» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за 05.07.2019 року (два пости) та від 06.07.2019 року (три пости);

- копію сторінки із зображенням ОСОБА_2 у момент підписання ним та скріплення відбитком великого пальця Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року та першої і останньої сторінок даного договору;

- копію Деклараційного патенту на корисну модель, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності ОСОБА_1 на ОСОБА_12 ;

- копію Деклараційного патенту на корисну модель, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності ОСОБА_1 на Гравітаційно-механічну установку ОСОБА_1;

- копію публікації у науково-популярному журналі Наука і техніка №5 2016 р. за вересень-жовтень про Гравітаційно-механічну установку ОСОБА_1;

- DVD-R диск із відео файлами «Монарх 100», який відтворений у судовому засіданні;

- оригінал довідки про доходи №3776 1775 9361 4711 від 20.11.2019 року, виданої Вижницьким відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Чернівецькій області про те, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої становить 1908,15 грн. на місяць (жовтень 2019 року);

- копію рішення суду Ленінського району м. Бреста від 05.11.2019 року, яке набрало законної сили 21.11.2019 року, згідно якого прийнято відмову від позову представника позивача ОСОБА_2 , діючого за дорученням адвоката Яринко Олексія Петровича. Припинено цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_13 про захист честі та гідності і стягнення грошової компенсації моральної шкоди.

При вирішенні позовних вимог про захист гідності, честі та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації та відшкодування у зв`язку з цим моральної шкоди суд застосовує норми права.

Статтею 201 ЦК України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Частиною 1 ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим у ч.1 ст.68 Конституції України закріплений обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

А у частині 4 ст.32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно зі ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод частинами 2 та 3 ст.34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

У частині першій статті 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що в ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» надано поняття ділової репутації, яка визначається відомості, зібрані Національним банком України, про відповідність діяльності юридичної або фізичної особи, у тому числі керівників юридичної особи та власників істотної участі у такій юридичній особі, вимогам закону, діловій практиці та професійній етиці, а також відомості про порядність, професійні та управлінські здібності фізичної особи. Зазначене поняття застосовується до правовідносин, на які поширюється цей Закон.

Також Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 08 липня 1986 року).

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.30 ЗУ «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Разом з тим у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена самостійно.

З наданого відповідачем та безпосередньо дослідженого у судовому засіданні оригіналу укладеного між сторонами Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року установлено, що під час його укладення сторонами було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними, однак даний договір судом до уваги не приймається, оскільки він не стосується предмету доказування, а свідчить лише про наявність договірних відносин між сторонами на час виникнення спірних правовідносин.

Надаючи оцінку наданому на підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Сковронським В.І. Експертному висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі інтернет №153/2019-ЕВ від 03.09.2019 року, складеному директором Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ОСОБА_9 , суд приходить до переконання, що він є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ч.6 та ч.7 ст.102 ЦПК України.

Зокрема у ньому не зазначено: де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав, а також у ньому не зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Всупереч вимогам ст.ст.12, 81 ЦПК України інших належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, а зокрема на доведення факту поширення недостовірної інформації відповідачем, а також того, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права, ні позивачем ОСОБА_2 , ні його представником адвокатом Сковронським В.І. суду не надано.

Також позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами кількість осіб, яким була повідомлена інформація відповідачем. Не міститься таких відомостей і у зазначеному вище Експертному висновку.

Тому судом не встановлено юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.

Разом з тим повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, наданими відповідачем, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд приходить до висновку, що висловлювання відповідача є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню, оскільки є висловлюваннями відповідача, які не містять фактичних даних, а є критикою та суб`єктивною оцінкою дій позивача з приводу виконання (невиконання) ним укладеного між сторонами Ліцензійного договору на використання науково-технічного ноу-хау №1 від 04.02.2019 року.

Враховуючи викладені норми права та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації безпідставні та необґрунтовані, а ґрунтуються на власному тлумаченні позивачем та його представником вимог чинного цивільного законодавства та характеру спірних правовідносин виключно на власну користь, а отже задоволенню не підлягають.

Суд також відмовляє у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідною від позовної вимоги про захист гідності, честі та ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації, у задоволенні якої відмовлено.

На підставі викладеного, ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.32, 34, 68 Конституції України, ст.ст.15, 16, 23, 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст.30 ЗУ «Про інформацію», постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 16, 19, 51, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 України, Суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про захист гідності, честі та ділової репутації - відмовити повністю.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_13 .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_11 .

Суддя І. В. Пилип`юк