Справа № 492/2036/18
Провадження № 2-о/492/4/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт спільного проживання з бабусею ОСОБА_3 до дня її смерті, яка настала 26.11.2007 року. В обґрунтування заяви посилається на те, після смерті бабусі залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,72 га, розташовану на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Після смерті спадкодавця, він спадщину прийняв, користувався спадковим майном, тим самим не відмовлявся від прийняття спадкового майна. Однак при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він пропустив строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Оскільки заявник не відмовився від спадщини і фактично її прийняв, вважав, що спадщину прийняв фактом спільного проживання, просить суд встановити факт проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на 26.11.2007 року.

В судове засідання заявник та його представник не зявилися, але надали до суду письмові заяви, в якій просили суд розглянути справу за їх відсутності, заяву просили задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської областів судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 померла 26 листопада 2007 року (а. с.10). За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,72 га, розташована на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 11). Відповідно до заповіту від 23.04.2002 р. ОСОБА_3 заповіла своєму онуку ОСОБА_2 все своє майно (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-ЯК № 396065 від 11.11.1968 р., ОСОБА_4 народився 25.10.1968 року, його батьком вказаний ОСОБА_5, матірю ОСОБА_6 (а.с. 6). З актового запису про народження №110 вбачається, що ОСОБА_5 народився 24.07.1949 року, батьком вказаний ОСОБА_7, матірю ОСОБА_8 (а.с. 7). ОСОБА_5 помер 30.12.1998 р. (а. с. 8).

Відповідно акту опитування свідків від 27.11.2017 р. та довідки № 1926 від 27.11.2017 р. виданої Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області, ОСОБА_2 дійсно проживав сумісно з ОСОБА_3, з грудня 2006 р. по день її смерті, яка наступила 26.11.2007 року, за адресою: вул. Пушкіна, 75 с. Холмське Арцизького району Одеської області (а.с.13, 14).

Заявник звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної контори № 2099/02-14 від 15.11.2017 року (а. с. 15).

У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до розяснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження».

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, а в судовому засідання доведений факт постійного проживання заявника та ОСОБА_3 на день її смерті, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

На підставі ч. 2 ст. 315, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 211, 247, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2, (25.10.1968 р.н.), з його бабусею ОСОБА_3, до дня її смерті, яка наступила 26 листопада 2007 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_9