Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 310/8908/17

провадження № 61-7093св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року у складі судді Дубровської Н. М. та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Дашковської А. В., Кримської А. М.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, у якому, уточнивши вимоги, просила:

- стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 9 210 грн 65 коп.;

- визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з нею (матір`ю).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у сумі 2 407 49 коп.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю дитини ОСОБА_1

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 807 грн 54 коп. та на користь ОСОБА_1 - у розмірі 640 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 472 грн 46 коп.

Короткий зміст вимог заяв про ухвалення додаткового рішення

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про стягнення із ОСОБА_2 витрат на правничу професійну допомогу у сумі 3 000 грн.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення із ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 500 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 1 851 грн 85 коп.

Суд зробив висновок про те, що ОСОБА_1 не надала належних доказів на підтвердження того, що адвокат Хіжняков І. В. здійснював представництво її інтересів при розгляді даної справи.

При цьому суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких їй відмовлено, посилаючись на доведеність факту здійснення таких витрат.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із додатковим рішенням у частині відмови у стягненні із ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року в оскарженій частині залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_1 не довела, що вона понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката Хіжнякова І. В. в даній справі у заявленому розмірі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2019 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій вона, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та постанову судів попередніх інстанцій в частині відмови у стягненні із ОСОБА_2 на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог заяви.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження додаткового рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 жовтня 2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2019 року заяву та відзив ОСОБА_2 повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

На переконання заявника, суди належним чином не оцінили наданих нею документів на підтвердження факту понесення нею витрат на правову допомогу, а саме: копію угоди про надання правової допомоги від 04 грудня 2017 року, укладену між нею та адвокатом Хіжняковим І. В., відповідно до пункту 3.1 якої вона сплатила останньому 3 000 грн винагороди (гонорару); опис робіт, виконаних адвокатом Хіжняковим І. В. у даній справі за період із 04 грудня 2017 року до 30 липня 2018 року; копію квитанції до прибуткового касового ордера від 10 грудня 2017 року на суму 2 000 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Посилається на те, що адвокат Хіжняков І. В. не приймав участі в судових засіданнях, у яких її інтереси за довіреністю представляла правознавець Шереметьєва З. В., вартість послуг якої не підлягають відшкодуванню.

Вважає висновки судів про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу передчасними.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції у порушення вимог процесуального права розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, не зважаючи на те, що позов про стягнення додаткових витрат на дитину та визначення місця проживання дитини підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, внаслідок чого вона була позбавлена можливості давати пояснення у судовому засіданні.

Обставини справи

30 липня 2018 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області ухвалив рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1

ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Оскарженим додатковим рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін постановою апеляційного суду, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту здійснення нею витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню частковому з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам постанова апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Залишаючи без змін додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, апеляційний суд вважав, що надані заявником докази не підтверджують факту здійснення нею таких витрат у розумінні статей 95, 137 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується із висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У пункті 1 частини четвертої статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

В ухвалі від 03 січня 2019 року про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції, враховувавши те, що ОСОБА_1 оскаржує додаткове рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на правничі професійні послуги, розмір яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визнав можливим проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи на підставі статей 368, 369 ЦПК України.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У вступній частині оскарженої постанови від 20 лютого 2019 року суд апеляційної інстанції також вказав про те, що розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без виклику сторін.

У справі № 310/8908/17 ОСОБА_1 звернулася до з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України справа № 310/8908/17 не могла бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.

У частині третій статті 270 ЦПК України передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки дана справа по суті була розглянута у порядку загального позовного провадження, то й вирішення питання про ухвалення додаткового рішення повинно було відбуватися у тому самому порядку, у якому ухвалювалося судове рішення.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Оскільки апеляційний суд розглянув справу про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання малолітньої дитини в порядку спрощеного позовного провадження, оскаржена постанова підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного суду від 20 лютого 2019 року скасувати, справу передати до новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук