ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 635/4449/15-ц

провадження № 22-ц/818/44/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Пілюгіної О.М., -

у с т а н о в и в :

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт») звернулось до суду із заявою, в обґрунтування якої зазначило, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» (ПАТ «Банк Золоті Ворота») заборгованість за кредитним договором у розмірі 517 136 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3, шляхом реалізації предмета іпотеки ПАТ «Банк Золоті ворота» будь-якій особі - покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Посилаючись на те, що 21 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ПАТ «Банк Золоті ворота» за результатами електронних торгів (аукціону), укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких первісний кредитор ПАТ «Банк Золоті ворота» відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» права вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за договором споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року та іпотечним договором № 07-007 від 16 січня 2007 року, ТОВ «Фінрайт» просило замінити ПАТ «Банк Золоті ворота» на його правонаступника ТОВ «Фінрайт».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2018 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Банк Золоті ворота» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні рішення суду у справі за позовом ПАТ «Банк золоті ворота» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяві ТОВ «ФК «Фінрайт» відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, крім того, ухвалою суду замінено стягувача у виконавчому провадженні, проте, ТОВ «ФК «Фінрайт» з такою заявою до суду не зверталось, виконавче провадження не відкривалось, а підстави для заміни сторони у справі відсутні, оскільки судовий розгляд закінчено ухваленням рішення, яке набрало законної сили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» заборгованість за кредитним договором від 16 січня 2007 року у розмірі 517 136 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3, шляхом реалізації предмета іпотеки ПАТ «Банк Золоті ворота» будь-якій особі - покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

21 вересня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» та ПАТ «Банк Золоті ворота» за результатами електронних торгів (аукціону) укладено договори про відступлення права вимоги, відповідно до умов яких первісний кредитор ПАТ «Банк Золоті ворота» відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» право вимоги до ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту № 14 від 16 січня 2007 року та право вимоги за укладеним від 16 січня 2007 року з ОСОБА_3 договором іпотеки.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався ст. 442 ЦПК України та виходив з того, що внаслідок укладення між ПАТ «Банк Золоті ворота» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» договорів про відступлення права вимоги відбулась заміна у зобов'язаннях, що виникли на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2015 року, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна.

Як убачається зі змісту заяви, посилаючись на заміну кредитора у зобов'язанні, ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» просило на підставі ст.. 55 ЦПК України замінити ПАТ «Банк Золоті ворота» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому виконавче провадження охоплюється вказаними конвенційними гарантіями ст. 6.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а також юридичних осіб, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Оскільки на підставі договорів про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» перейшло право вимоги за укладеним з ОСОБА_2 договором кредиту та за укладеним з ОСОБА_3 договором іпотеки, колегія суддів дійшла висновку про наявність встановлених законом підстав для заміни первісного кредитора у зобов'язанні ПАТ «Банк Золоті ворота» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Належних доказів на підтвердження повідомлення ОСОБА_3 про дату, час і місце засідання суду матеріали справи не містять.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 367, 376, 382, 389 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» задовольнити.

Замінити Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті ворота» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова