Справа № 316/1522/18
Провадження № 2/316/125/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу №316/1522/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, з підстав передбачених ст.ст. 198-200 СК України.

В обґрунтування позовних вимог, в позові та письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що з 1998 року по 2006 рік, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними було розірвано про що відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського МУЮ Запорізькій області зроблено 18.10.2006 року актовий запис №264 та видано відповідне свідоцтво. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2017 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та призначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період навчання починаючи з вересня 2016 року і до закінчення навчання 30.06.2018 року.

30.06.2018 року виплата аліментів припинена.

03.08.2018 року між Енергодарським інститутом державного та муніципального управління імені ОСОБА_4 «Класичного приватного університету» позивачкою ОСОБА_1 був укладений договір №02 про платне надання освітніх послуг, щодо здійснення підготовки сина ОСОБА_5 як фахівця освітнього ступеня бакалавр за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення. Термін закінчення навчання 30.06.2020 рік, що підтверджується довідкою від 27.08.2018 року.

На даний час син позивача та відповідача є студентом ЕІДМУ «КПУ» ІІ рівня акредитації третього курсу денного відділення, а отже увесь свій вільний час присвячує навчанню і не має можливості працевлаштуватися та матеріального себе забезпечувати і купувати одяг, взуття, продукти харчування, канцелярські товари, оплачувати проїзд у громадському транспорті користуватися Інтернетом, оскільки стипендію не отримує. А отже, потребує матеріальної підтримки батьків. Позивач, працюючи в ТОВ «Комбінат громадського харчування АЕС» та ТОВ «Торговельна мережа «Славутич» юрисконсультом, отримує заробітну плату 4600 грн. на місяць. Зазначає, що її доходу не вистачає щоб самій без допомоги батька матеріально забезпечувати сина поки він навчається.

Однак, у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання сина ОСОБА_5 не надає. У звязку з чим, останній перебуває на повному утриманні своєї матері позивача по справі.

Відповідач працює у ВП «Запорізька АЕС» у підрозділі ЦЕХ ЕМ електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, а отже має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, тим самим в повній мірі виконувати свій обовязок покладений на нього нормами ст.ст.198, 200 СК України.

У звязку з неможливістю у позасудовому порядку досягти домовленості щодо матеріальної допомоги зі сторони відповідача позивачу на утримання сина, позивач змушена звернутися за захистом прав позивача до суду. Та просить суд стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на період навчання у розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року включно.

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою 03.09.2018 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду у загальному порядку зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.22).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження по справі не зупинялось.

В підготовче судове засідання учасники справи не зявились.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.24)

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача: адвокат ОСОБА_6, яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги від 20.12.2018 року та ордеру в судове засідання надали письмовий відзив на позовну заяву (а.с.33-36, 64-67), а також письмову заяву про розгляд справи у відсутності, не заперечують щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку відповідача (а.с.69).

Третя особа: ОСОБА_3 надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.28).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено та підтверджується сторонами, що третя особа ОСОБА_3 є сином позивача та відповідача по справі (а.с.5), шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.6) та вони проживають окремо. За рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2017 року з ОСОБА_2 (відповідача по справі) стягувались аліменти на користь ОСОБА_1 (позивача у справі) на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 (третьої особи у справі) що продовжує навчання в розімір ј частини від усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання 30.06.2018 року. Третя особа ОСОБА_3 є студентом є студентом ЕІДМУ «КПУ» ІІ рівня акредитації третього курсу денного відділення, термін навчання до 30.06.2020 року (а.с.9), при цьому як встановлено третя особа перебуває на утриманні позивача по справі. Відповідач працює та отримує заробітну плату (а.с.18, 37).

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Отже з досліджених доказів встановлено, що син позивача та відповідача ОСОБА_3 немає можливості матеріально себе забезпечувати, та суд вважає, що у батьків виникло зобовязання утримувати свого сина (позивача по справі).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_4 України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до статей 181, 182 СК України, за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Кошти на утримання дитини (аліменти), за рішенням суду, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України)

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом також встановлено, що відповідач працює та має постійний дохід у вигляді заробітної плати в розмірі 144121,92 грн. на рік (а.с.37), що в свою чергу, з урахуванням податкових видатків складає 116018,15 грн.. І в перерахунку на один місяць становить 9682 грн. середньої заробітної палати. Тобто, ј частка від заробітної плати відповідача, що складатиме в середньому 2420,05 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2018 р. становив - 1841 грн., а з 1 грудня 2018 р. становить 1921 грн..

Таким чином, враховуючи, що відповідач та позивач мають прикладати рівних зусиль для забезпечення навчання сина ОСОБА_5, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видав заробітку (доходів) відповідача є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача, відповідача та третьої особи у справі.

За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При цьому аліменти слід стягнути з дня подачі позову до суду - з 03.09.2018 року по час навчання позивача по справі у вищому навчальному закладі, а саме по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою (а.с.9).

Відповідно норми ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивач ОСОБА_1, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 77, 81, 89, 141, 200, 211, 247, 259, 263,265, 268, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Молдова, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, працює: ВП ЗАЕС, підрозділ цех електричних мереж, електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання у розмірі 1/6 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 704 (семиста чотирьох) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення в повному обсязі складено 13.02.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба