Справа № 369/7452/19
Провадження № 2/369/3307/19
21.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
секретаря Середенко Б.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства,
У червні 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 31 травня 2013 року. З 30 квітня 1993 року ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , шлюб між якими було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2012 року. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 . народила дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, він та ОСОБА_3 познайомились ще у 2004 році, коли остання перебувала у шлюбі. Так як її стосунки з чоловіком не склались вони почали зустрічатись. Від їх стосунків ОСОБА_3 народила сина у 2007 році. Так як вона та той час перебувала в шлюбі то і дитину було записано на тодішнього чоловіка. На підтвердження свого батьківства відносно ОСОБА_5 , 2007 року народження, він звернувся до лабораторії «EUROLAB» для проведення тесту на ДНК. Дослідження показало, що його батьківство підтверджується на 99,9%.
Просив суд визнати його батьком дитини; виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України; змінити прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_5 », по-батькові « ІНФОРМАЦІЯ_6 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.
У судове засідання представник Виконавчого комітету Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду відзив на позовну заяву в якому не заперечую щодо позовних вимог та просить розглядати справу у його відсутності.
У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду письмові пояснення в яких підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.121 права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що 30 квітня 1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №7.
20 серпня 2007 року видане Виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області - свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження №31.
Батько вказаний ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .
19 листопада 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.
31 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №503. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
З письмових пояснень третьої особи - ОСОБА_3 встановлено, що вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 1993 року по 19 листопада 2012 року (свідоцтво про шлюб видане виконавчим комітетом Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №7; рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2012 року). Відомості про батька вказані на підставі актового запису про шлюб від 30 квітня 1993 року, оскільки дитина народжена в зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
За ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.
Європейський суд з прав людини в рішенні в справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.
При розгляді справи суд враховує надані сторонами поясненнями щодо спільного проживання, виховання дитини, піклуванням про дитину після її народження.
На підставі наведеного, враховуючи висновки експертизи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині оспорення батьківства та відповідно внесення змін в актовий запис про народження дитини. Відповідач після проведеної експертизи визнала позовні вимоги.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства- задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести змінити до актового запису про народження №31, місце державної реєстрації - Виконавчий комітет Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та виключити запис про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни в актовий запис про народження №31, місце державної реєстрації - Виконавчий комітет Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому зазначити: прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_5 » змінити на прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_5 », по-батькові « ІНФОРМАЦІЯ_6 » змінити на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », місце народження, ім`я, число, місяць, рік народження дитини залишити без змін.
У графі «Батько» зазначити - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений 21 листопада 2019 року.

Суддя