РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 в якому просить стягнути з останього на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 180 140, 82 доларів США, з яких кредит 86 125 доларів США; відсотки 94 015, 82 доларів США та судовий збір в розмірі 75 306, 42 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 13 жовтня 2008р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №2476-004/08P, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 92 800,00 доларів США зі сплатою 14,49 % річних. Позичальник належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, станом на дату розрахунку становить 180 140, 82 доларів США, з яких кредит 86 125 доларів США; відсотки 94 015, 82 доларів США.

В судове засідання представник позивача не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, одночасно із поданням позовної заяви подав суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання в якому просить проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, крім цього подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2008р. між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір №2476-004/08P. Відповідно до п. 1.1. якого, банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на суму 92 800 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, строком з 13 жовтня 2008р. до 13 жовтня 2028р. із сплатою 14,49 відсотків річних.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 виконував неналежним чином, останній платіж за кредитом було здійснено у січні 2009р., та станом на дату розрахунку допустив заборгованість перед позивачем на загальну суму 180 140, 82 доларів США. Вказані обставини підтверджуються даними: Кредитного договору № 2476-004/08Р від 13 жовтня 2008 року, Додатком № 1 до кредитного договору від 13.10.2008 року, та розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048,1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України, визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та закону.

При вирішенні справи суд приймає до уваги те, що, відповідач ОСОБА_1 подав заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, в зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 256,257,267 ЦК України,позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Спеціальних строків у кредитному договорі сторони не обговорювали. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що кредит надається позичальникові строком з 13 жовтня 2008р. до 13 жовтня 2028р. зі сплатою 14,49 % річних. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Кредитного договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 387 доларів США та відсотки щомісячно до 10-го числа наступного місяця.

Згідно п. 4.4 Кредитного договору сторони дійшли згоди, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом припиняється достроково, на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом Банк письмово повідомляє позичальника.

Судом об'єктивно встановлено, що підписавши Кредитний договір, позичальник взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом рівними частинами щомісяця до 10 числа наступного місяця шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення кредиту.

За даними розрахунку заборгованості останній платіж на погашення заборгованості було здійснено в січні 2009 року, отже до 10 лютого 2009 року позичальник черговий щомісячний платіж не здійснив, тому перебіг строку позовної давності в даному випадку слід рахувати на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом, тобто з лютого 2009 року.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що звернення ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 із позовом про стягнення заборгованості у 2018 році відбулось із пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків спливу якої було заявлено відповідачем.

Враховуючи, що позов подано з пропуском строку позовної давності, обставини, через які позовна давність пропущена позивачем не наведені та не доведені, суд не вбачає підстав для захисту порушеного права позивача, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 256, 257, ч.4 267, 526, 530, 610, 629, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ванівський Ю.М.