Головуючий у 1 інстанції Ковтуненко В.О.
Доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Мироненко І.П.,

Биліни Т.І.

секретар Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2018 року, постановлену у м. Маріуполі Донецької області 26 грудня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради в особі Комісії з питань землекористування об'єктами благоустрою на території м. Маріуполя, Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської міської ради, третя особа - Кальміуська районна адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання рішень недійсними, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, просила визнати недійсними рішення Комісії з питань землекористування об'єктами благоустрою на території м. Маріуполя від 10 липня 2017 року та від 31 серпня 2018 року, а також визнати противоправними дії Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя щодо демонтажу торговельних кіосків.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2018 року закрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради в особі Комісії з питань землекористування об'єктами благоустрою на території м. Маріуполя, Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської міської ради про визнання рішень недійсними, визнання дій протиправними.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду в порядку цивільного провадження, посилаючись на те, що висновки суду є немотивованими та не заснованими на законі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що діями відповідачів були порушені її права, спричинена шкода, а тому вважає, що зазначений спір носить приватноправовий характер і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, представників позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника третьої особи Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради - Гуцало Ю.О., перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між фізичною та юридичними особами, суб'єктами владних повноважень, з приводу публічно-правових відносин, в зв'язку з чим розгляд даного спору може бути здійснено тільки у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради в особі Комісії з питань землекористування об'єктами благоустрою на території м. Маріуполя, Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської міської ради, в якому просила визнати рішення відповідачів недійсними та дії протиправними, оскільки відповідачами були порушені її права.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як роз'яснено п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

ОСОБА_2 до суду заявлені вимоги про визнання недійсними рішень та дій суб'єкта владних повноважень, які не спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи - на думку позивача відповідачем порушено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, всупереч закону проведено демонтаж торгівельних павільйонів позивача.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.

По-друге, таким критерієм є суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, одним із учасників адміністративного спору є суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що між сторонами, а саме ОСОБА_2 (фізичною особою) та Маріупольською міською радою в особі Комісії з питань землекористування об'єктами благоустрою на території м. Маріуполя, Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської міської ради (юридичними особами, суб'єктами владних повноважень) виник спір з приводу публічно-правових відносин, який не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного, суд на законних підставах закрив провадження у зазначеній справі.

Посилання представника позивача на те, що позивач під час розгляду справи має право збільшувати обсяг позовних вимог і має право заявити вимог и майнового характеру у зв'язку із спричиненою відповідачем шкодою також, не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали, оскільки суд вирішує питання про предметну підсудність, виходячи з характеру конкретних заявлених позовних вимог і не виходить за їх межі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із висновками суду, не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, ОСОБА_2 було роз'яснено, що вона має право звернутися до адміністративного суду з позовом у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 28 січня 2019 року.

Судді Є.Є.Мальцева

І.П.Мироненко

Т.І.Биліна