Справа №403/81/19 провадження № 2/403/89/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 лютого 2019 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.02.2009 року у розмірі 11700,52 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, та судових витрат.

Згідно дати, зазначеної в позовній заяві, остання була складена 28.01.2019 року.

Разом з тим, згідно даних, вказаних у накладній №150769 про здійснення доставки кореспонденції типу «Міст Експрес», реєстр №8888522, позовна заява до ОСОБА_1 була відправлена до Устинівського районного суду Кіровоградської області уповноваженою особою АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 08.02.2019 року та доставлена до суду 15.02.2019 року.

Таким чином, датою звернення позивача АТ КБ «ПриватБанк» до суду є дата 08.02.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана АТ КБ «ПриватБанк» позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає зазначеним вище вимогам закону, а саме: позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України), зокрема, доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин щодо: 1) отримання відповідачем кредиту у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за договором №б/н від 10.02.2009 року, оскільки додатки до позовної заяви не містять відомостей про розмір встановленого на картковий рахунок відповідача кредитного ліміту та його подальшу зміну, а з доданої до позовної заяви копії заяви відповідача від 10.02.2009 року вбачається зазначення останнім кредитного ліміту в сумі 500,00 грн., а не 9000,00 грн.; 2) виду та строку дії картки, виданої відповідачу, умови кредитування за якою суд має брати до уваги, оскільки до позовної заяви представником позивача додано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій базова процентна ставка в місяць - 3 % не відповідає процентній ставці, зазначеній представником позивача в розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором за період з 10.02.2009 року по 31.05.2015 року, а саме: станом на 10.02.2009 року процентна ставка визначена на рівні 36,00 %, починаючи з 01.01.2013 року - 30,00 %, з 01.09.2014 року - 34,80%, з 01.04.2015 року - 43,20%, а також розрахунку заборгованості відповідача за період з 01.06.2015 року по 13.01.2019 року, в якому зазначені процентні ставки в місяць: 2,50%, 2,90% та 3,60%.

Таким чином, позивачу по справі для усунення вказаних недоліків необхідно надати суду докази на підтвердження: отримання відповідачем за кредитним договором №б/н від 10.02.2009 року суми кредиту 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; виду та строку дії платіжної карти, отриманої відповідачем за вказаним договором, в тому числі, дані про послідуюче продовження терміну дії картки чи видачу нової карти, зміни умов кредитування та обслуговування карти клієнта ОСОБА_1, починаючи з дати укладення договору 10.02.2009 року; виписку з особового рахунку відповідача, як клієнта, що є регістром аналітичного обліку і містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій; за наявності, довідку про умови кредитування за відповідною кредитною картою, наданою відповідачеві після 10.02.2009 року.

Крім того, позивачем не виконані вимоги ч.4 ст.177 ЦПК України, яка передбачає надання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і в розмірі, оскільки до позовної заяви доданий документ, а саме: виготовлена за допомогою технічних засобів копія платіжного доручення №PROM8B6FNI від 28.01.2019 року, яка не відповідає вимогам діючого законодавства України.

Зокрема, відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (з наступними змінами), затвердженими постановою Правління Національного банку України 15.05.2009 року №296, платіжне доручення має містити відтиск печатки, дату проведення банком, підтверджене підписом банку.

Відповідно до роз"яснень п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, позивачу для усунення вказаного недоліку необхідно надати до суду платіжне доручення №PROM8B6FNI від 28.01.2019 року, оформлене відповідно до зазначених вище вимог.

Також позивачем по справі не виконані вимоги ч.5 ст.177 ЦПК України щодо обовязку додати до позовної заяви всі наявні в них докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо додаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), оскільки згідно положень ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість представником позивача частково виконані зазначені вимоги, оскільки з доданих представником позивача до позовної заяви додатків, лише копії: заяви відповідача, довідка про умови кредитування, довіреності представника позивача та документів щодо позивача, як юридичної особи, засвідчені належним чином, а решта додатків: розрахунок заборгованості за кредитним договором, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не відповідають зазначеним вище вимогам щодо поданих копій письмових доказів.

Таким чином, для виконання вимог ч.5 ст.177 ЦПК України представнику позивача необхідно додати до позовної заяви та її копії копії документів, засвідчених у встановленому законом порядку, в тому числі, із засвідченням їх відповідними штампом та (або) печаткою або іншим чином, що дозволяє ідентифікувати особу, яка здійснила таке засвідчення, а не шляхом проставлення підпису особи без зазначення її посади, прізвища, імені та по батькові, дати такого засвідчення.

Крім того, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч.7 ст.177 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла 18-річного віку, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Суддею встановлено, що відповідно до змісту позовної заяви, представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю, який підписав позовну заяву, вказаний ОСОБА_2.

До позовної заяви додана копія довіреності №3207-К-Н-О від 25.07.2018 року на імя ОСОБА_2, яка видана АТ КБ «Приватбанк», в особі першого заступника голови правління АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, яка діє на підставі наказу АТ КБ «ПриватБанк» СП-2018-6937670 від 04.07.2018 року «Про делегування права видавати довіреності від імені Банку».

Разом з тим, до позовної заяви представником позивача була додана копія відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), в якій зазначено прізвище, імя та по батькові керівника - ОСОБА_4, та копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи АТ КБ «ПриватБанк» без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи або фізичної особи-підприємця має ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Частиною 1 ст.246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Натомість, зазначаючи в довіреності, якою представник позивача ОСОБА_2 уповноважується на здійснення представництва інтересів банку в місцевих загальних судах, що вона видана АТ КБ «ПриватБанк» в особі першого заступника голови правління АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, представником не було додано до позовної заяви жодних документів, що підтверджують відповідні повноваження ОСОБА_3, яка видала та підписала довіреність на імя представника ОСОБА_2.

З огляду на викладене, представнику позивача необхідно надати до суду письмові докази на підтвердження повноважень особи, яка видала довіреність №3207-К-Н-О від 25.07.2018 року, а саме: першого заступника голови правління АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 уповноважувати інших осіб на представництво інтересів банку. При цьому суд розяснює, що усунення вказаного недоліку потребує надання копій документів саме на підвердженння повноважень ОСОБА_3, яка зазначена в довіреності представника ОСОБА_2, уповноважувати його на представництво інтересів банку, а не подання оригіналу самої довіреності №3207-К-Н-О від 25.07.2018 року.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначені недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків позовної заяви, позивачу необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦПК України процедурні питання, повязані з рухом справи в судді першої інстанції вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст.58, 62, 95, 175, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у разі виконання ним вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6