КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2018 року м. Київ

Справа №756/10714/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/2065/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Майбоженко А.М. 23 серпня 2018 року в м. Києві у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В

Заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить заборонити приватному нотаріусу КМНО Хмарській Л.M. видавати спадкоємцям за законом або за заповітом, їх представникам (законним представникам) свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є донькою померлого, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1. Спадкову справу після смерті ОСОБА_5 заведено приватним нотаріусом КМНО Хмарською Л.M. Зазначає, що окрім неї з заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Між спадкоємцями існує спір щодо спадкового майна, позивач має на меті вирішувати в судовому порядку питання про усунення ОСОБА_6 від права на спадкування. Шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, збігає 26 серпня 2018 року і після цього нотаріус може за заявами спадкоємців здійснити видачу свідоцтв про право на спадщину, що ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовлено.

Не погодилась із судовим рішенням ОСОБА_2, нею до суду подано апеляційну скаргу вважаючи її не законною. Зазначає, що твердження суду першої інстанції є безпідставними та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. Також зазначає, що 07 вересня 2018 року Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі №756/10810/18 за її позовом до ОСОБА_6 про усунення від спадкування.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що чинним законодавством визначено випадки для відкладення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому не має правових підстав для накладення заборони приватному нотаріусу на її вчинення, оскільки така заборона є втручанням у здійснення нотаріальних дій та обмеженням повноважень нотаріуса, визначених законом. Заявником не зазначено з яких саме причин нею не подано позов до суду, про який йде мова у поданій заяві, які перешкоди призводять до відкладення строку його подання, і необхідність забезпечення позову до цього.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна,що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч.3 ст.150 ЦПК України.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 вказує на те, що відповідач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, і в подальшому вона має можливість розпорядитись спадковим майном на власний розсуд. Зазначене може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Проте ОСОБА_2 не навела переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження вимог про забезпечення позову у наведений нею спосіб.

Колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не містить доказів на підтвердження утруднення виконання рішення у разі його задоволення.

Скаржником не підтверджено реальними доказами подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку з урахуванням фактичних обставин справи.

Також, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що згідно п. 4.13 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Тобто, питання про відкладення нотаріальної дії може бути вирішено приватним нотаріусом самостійно за наявності даних про пред'явлення позову до суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 18 лютого 2019 року.