Провадження № 2/761/7361/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенка Б.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , у якому просив стягнути з відповідача на свою користь грошову суму за Договором позики від 30 грудня 2014 року у розмірі 8 343 446,68 грн., а також судові витрати.

Пізніше була подана заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 8 575 586,56 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики, згідно якого останній отримав від позивача грошові кошти у сумі 4 099 824,56 грн., що еквівалентно 260 000 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору. Відповідач зобов`язався повернути позику до 30 листопада 2015 року. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальником, між сторонами укладено Договір іпотеки від 30 грудня 2014 року, відповідно до якого відповідач передав позивачу у іпотеку групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1 . Разом з тим, боргові зобов`язання ОСОБА_4 не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 18 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики задоволено в повному обсязі.

10 травня 2019 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення, задоволено в повному обсязі.

27 червня 2019 року була подана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 7 267 828, 79 грн.

В судовому засіданні, як відбулося 15 жовтня 2019 року була подана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 6 828 251, 56 грн.

В судовому засіданні, як відбулося 03 грудня 2019 року була подана заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 6 695 384, 53 грн.

03 грудня 2019 року в судовому засіданні представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив відмовити в задоволені позову у повному обсязі. З огляду на те, що умовами договору позики від 30 грудня 2014 року, який був укладений між позивачем та відповідачем, чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті України, а саме 4 099 824, 56 грн., то вказана сума і підлягає стягненню. Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 15 жовтня 2019 року, позивач зазначає, що сума позики становить 6 380 400 грн., та просить суд безпідставно стягнути з відповідача 6 828 251, 56 грн., що не відповідає умовам договору позики.

16 грудня 2019 року в судовому засіданні, позивачем була подана відповідь на відзив. З доводами викладеними відповідачем у відзиві, позивач не погоджується, з огляду на наступне. П. 1 Договору позики від 30 грудня 2014 року домовлено, що позивач передає, а відповідач приймає у власність грошові кошти у сумі 4 099 824,56 грн., що еквівалентно 260 000 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору.П. 2 Договору позики (зі змінами від 23 грудня 2016 року), домовлено, що суму позики відповідач зобов`язується повернути позивачеві в строк до 13 червня 2017 року готівкою в гривні, у сумі, яка буде еквівалентна 260 000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день проведення розрахунків. Таким чином, позивач правильно вирахував розмір позики до стягнення, шляхом її визначення в гривні за офіційним курсом долара США на відповідний день уточнення позовних вимог.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав, що викладені у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 30 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики,посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновод Н.Д., згідно якого ОСОБА_4 отримав від позивача грошові кошти у сумі 4 099 824,56 грн., що еквівалентно 260 000 доларів США по курсу НБУ на день укладення договору.

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму позики у розмірі 260 000 доларів США до 30 листопада 2015 року.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальником, між сторонами укладено Договір іпотеки від 30 грудня 2014 року, відповідно до якого відповідач передав позивачу у іпотеку групу нежитлових приміщень АДРЕСА_1.

23 грудня 2016 року до Договору позики від 30 грудня 2014 року внесено зміни, відповідно до яких відповідач зобов`язався повернути кошти до 13 червня 2017 року.

Позичальник суму позики не повернув, у відповідності до умов Договору.

08 квітня 2016 року ОСОБА_4 особисто отримав від ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень, що підтверджується його підписом.

Крім того, 14 вересня 2016 року, 06 жовтня 2017 року та 03 липня 2018 року поштовим зв`язком ОСОБА_1 звернувся до відповідача з листами-вимогами повернути позику, листи повернулись на адресу позивача за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 10 Договору позики (зі змінами), вимога про усунення порушень вважається отриманою Позичальником через тридцять календарних днів з дня її відправлення Позикодавцем з відділення пошти. В такому разі вважається, що вимога про усунення порушень направлена належним чином, а Позичальник повідомлений про її зміст.

Згідно п. 11 Договору позики (зі змінами), Сторони домовились, що у разі неотримання вимоги про усунення порушень в відділенні пошти протягом тридцяти календарних днів з дня її відправлення Позикодавцем або у разі повернення вимоги про усунення порушень відправнику з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», Позичальник вважатиметься таким, що повідомлений про її зміст.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про необхідність повернути позику, однак, вимоги не виконав.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем порушено зобов`язання за договором позики, відтак відповідач зобов`язаний повернути позивачеві 260 000 доларів США, що еквівалентно 6 232 791, 76 грн., згідно курсу НБУ станом на 02 грудня 2019 року.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8 Договору позики (зі змінами), якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню 3 % річних за період з 14 червня 2017 року по 03 грудня 2019 року у розмірі 19 296, 99 доларів США., що становить 462 592, 77 грн., згідно курсу НБУ станом на 02 грудня 2019 року.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 260 000 доларів США, що еквівалентно 6 232 791, 76 грн., згідно курсу НБУ станом на 02 грудня 2019 року, 3 % річних за період з 14 червня 2017 року по 03 грудня 2019 року у розмірі 19 296, 99 доларів США., що становить 462 592, 77 грн., згідно курсу НБУ станом на 02 грудня 2019 року.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 8810,00 грн., що сплачений ним при поданні позову до суду у відповідності до платіжного доручення № 321629407 від 08 жовтня 2018 року, а також у розмірі 795 грн. за подання заяви про збільшення позовних вимог (платіжне доручення № 330235858 від 06 березня 2019 року).

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 525, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за Договором позики від 30 грудня 2014 року у розмірі 6 695 384, 53 грн., яка складається з: сума позики - 6 232 791, 76 грн., 3 % річних за період з 14 червня 2017 року по 03 грудня 2019 року - 462 592, 77 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 605 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_3 , іпн - НОМЕР_1 ,

ОСОБА_4 , місце проживання - АДРЕСА_4 , іпн - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 08 січня 2020 року.

Суддя: