Дата документу 21.02.2019 Справа № 332/2785/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2785/17 Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/620/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району до ОСОБА_3 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до заяви від 26.12.2016 року та наданих документів ОСОБА_3, яка є внутрішньо переміщеною особою, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 25.01.2017 року була призначена і виплачувалась тимчасова допомога з 26.12.2016 року по 25.06.2017 року в розмірі 884 гривні щомісячно. У заяві про призначення компенсації відповідач взяла на себе зобов'язання повідомити про всі обставини, що впливають на умови призначення вказаної допомоги.

11.07.2017 року представником управління здійснено вихід за адресою проживання відповідача: АДРЕСА_1, за наслідками виходу складено акт про відсутність відповідача вдома, оскільки зі слів чергової гуртожитку відповідач виїхала з гуртожитку 22.03.2017 року. У зв'язку з чим у ОСОБА_3 виникла переплата вказаної допомоги за період з 01.04.2017 р. по 30.06.2017р., у розмірі 2504 грн. 67 коп. Відповідачем добровільно надмірно виплачена допомога не сплачується.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь управління надмірно виплачену допомогу переміщеним особам на проживання в розмірі 2504,67 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району надміру виплачену допомогу у розмірі 2504 грн. 67 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на перебування на лікуванні, відсутність обставин зміни місця проживання або добровільного повернення до покинутого місця проживання, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» обов'язок повідомляти про зміну місця проживання/перебування покладено на відповідача.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 виїхала з місця свого проживання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1, з 22 березня 2017 року, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну місця проживання не повідомила.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на: єдність родини; сприяння органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права у пошуку та возз'єднанні членів сімей, які втратили зв'язок внаслідок внутрішнього переміщення; інформацію про долю та місцезнаходження зниклих членів сім'ї та близьких родичів; безпечні умови життя і здоров'я; достовірну інформацію про наявність загрози для життя та здоров'я на території її покинутого місця проживання, а також місця її тимчасового поселення, стану інфраструктури, довкілля, забезпечення її прав і свобод; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено; сприяння у переміщенні її рухомого майна; сприяння у поверненні на попереднє місце проживання; забезпечення лікарськими засобами у випадках та порядку, визначених законодавством; надання необхідної медичної допомоги в державних та комунальних закладах охорони здоров'я; влаштування дітей у дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; безкоштовний проїзд для добровільного повернення до свого покинутого постійного місця проживання у всіх видах громадського транспорту у разі зникнення обставин, що спричинили таке переміщення; отримання гуманітарної та благодійної допомоги; інші права, визначені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана дотримуватися Конституції та законів України, інших актів законодавства, повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. У разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня від'їзду; у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Внутрішньо переміщена особа зобов'язана виконувати інші обов'язки, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року, передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Порядок ведення обліку осіб, які переміщуються, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий відповідно до цього Порядку безоплатно в установі уповноваженого банку. Уповноважений банк приймає від уповноваженого представника сім'ї документи, необхідні для отримання грошової допомоги у разі відкриття поточного рахунка (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо виплата грошової допомоги раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Згідно з п.11 Порядку «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, рішенням Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району від 25.01.2017 року їй була призначена і виплачувалась тимчасова допомога з 26.12.2016 року по 25.06.2017 року в розмірі 884 гривні щомісячно. У заяві про призначення компенсації відповідач взяла на себе зобов'язання повідомити про всі обставини, що впливають на умови призначення вказаної допомоги.

11.07.2017 року представником управління здійснено вихід за адресою проживання відповідачки: АДРЕСА_1, за наслідками виходу складено акт про відсутність відповідачки вдома, з посиланням на те, що остання виїхала з гуртожитку 22.03.2017 року. У зв'язку з чим у Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району нараховано переплату вказаної допомоги за період з 01.04.2017 р. по 30.06.2017р. у розмірі 2504 грн. 67 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, обставина виїзду відповідачки з гуртожитку у період з 22.03.2017 року була встановлена зі слів чергової гуртожитку, про що позивач зазначив в позовній заяві.

В той же час, позивачем не надано доказів наявності у чергової гуртожитку повноважень на одноособове встановлення факту не проживання особи у гуртожитку, акти комісії про не проживання ОСОБА_3 у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, у період з 22 березня 2017 року по 30.06.2017 року, про відсутність у кімнаті особистих речей відповідача не надані ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій.

Довідка Спеціалізованої медико-санітарної частини № 1 у м. Енергодар про надання допомоги хворому, виписний епікриз про надходження на стаціонарному лікуванні в медичному закладі м. Енергодара, в медичному закладі «Дніпрорудненьска міська лікарня» з 22.06.2017 року по 15.08.2017 року підтверджують факт перебування відповідача ОСОБА_3 на лікуванні у період з 14.06.2017 року по 15.08.2017 року та не є доказами, з якими закон пов'язує встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи.

Таким чином, посилання позивача на ті обставини, що відповідач змінила постійне місце проживання з 01 квітня 2017 року по 30.06.2017 року не підтверджено належними доказами.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню згідно з п.2,4 ч.1 ст.376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району до ОСОБА_3 про стягнення коштів надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: