Справа № 740/4595/19
Провадження № 2/740/1362/19
28 грудня 2019 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,- ОСОБА_3 , про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,- ОСОБА_3 , про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- АДРЕСА_1 , та зняття з реєстраційного обліку. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником даного будинку, відповідач, яка є невісткою позивача і зареєстрована у даному будинку, має інше житло у власності-кв. АДРЕСА_2 , в якому постійно проживає, у спірному будинку відповідач ніколи не проживала. Відповідач не бере участі в утриманні будинку, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, що порушує права позивача, як власника будинку. Просить позов задовольнити.
Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до заяви від 28 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 підтримує позов про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позов в частині зняття з реєстраційного обліку просить залишити без розгляду, просить розглянути справу за відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року позов в частині вимог про зняття з реєстраційного обліку залишений без розгляду.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду сповіщений, про що свідчить рекомендований лист від 08 листопада 2019 року, причини неявки не повідомлені, клопотання про відкладення судового розгляду відсутні.
Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні.
Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .
Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам та третій особі, заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відсутні, відповідач в судове засідання не з"явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена згідно ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідач, яка не повідомила суду іншої адреси, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин і не подала відзиву, позивач згідно письмової заяви не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28 березня 2008 року, реєстрація права власності проведена 28 березня 2008 року.

Згідно довідки Вертіївської сільської ради від 06 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 з 26 червня 2018 року, за даною адресою не проживала і не проживає.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право члена сім`ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім`ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Якщо відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України.

Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним судом у постанові від 16.01.2019 в справі №243/7004/17-ц.

Право користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їхні діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.ч.2 та 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Судом, із врахуванням доказів по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає понад один рік, тобто вона перестала бути членом сім`ї позивача.

Із врахуванням викладеного та непроживання відповідача у даному будинку понад один рік, відсутності перешкод останній у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як власником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання останньої такою, що втратила право користування житловим примішенням,- АДРЕСА_1 .

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи відповідач своїми діями не засвідчила те, що не втратила інтерес до вищезазначеного будинку, в якому має своє зареєстроване місце проживання, також останньою не надано суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв`язку з чим вона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 265, 280-28 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим примішенням- АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 03 січня 2020 року.