Провадження № 2/161/838/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

19 лютого 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення рухомого майна із чужого незаконного володіння-

в с т а н о в и в :

27 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення рухомого майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року у даній справі було відкрито провадження суддею Гринь О.М.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Гриня О.М. по даній справі.

Справу передано для визначення іншого судді у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

30 жовтня 2018 року згідно розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ головуючим суддею визначено суддю Пушкарчук В.П.

Ухвалою від 01 листопада 2018 року було задоволено заяву про самовідвід судді Пушкарчук В.П. в даній справі.

Згідно розпорядження № 585/01-09 від 01 листопада 2018 року та відповідно до п. 2.3.49 положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.2.3.36 засад використання автоматизованої системи документообігу Луцьким міськрвайонним судом Волинської області, дана справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 01 листопада надійшла у провадження судді Філюк Тетяни Миколаївни.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 повторно, а саме 20 грудня 2018 року та 19 лютого 2019 року не зявилась в судові засідання і від неї не надійшло заяв про розгляд справи у її відсутності.

Про судове засідання, яке відбудеться 19 лютого 2019 року, позивач ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, зокрема, повідомлення про судове засідання 19 лютого 2019 року позивачу ОСОБА_1 направлялось на адресу, вказану в позовній заяві. На адресу суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що дане повідомлення доставлено 15 лютого 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно вимог ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Позивач, яка подала позовну заяву, в судові засідання не зявлялась без поважних причин та не цікавилась станом провадження в даній справі.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечити виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення рухомого майна із чужого незаконного володіння слід залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про повернення рухомого майна із чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 21 лютого 2019 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_3