ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 670/1052/18
Провадження № 22-ц/4820/1154/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 670/1052/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року (суддя Потапов О.О.) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову банком зазначалось, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 14.06.2010, згідно з якою отримав кредитну картку «Універсальна».

09.06.2013 відповідачу було переоформлено кредитну карту на картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві, а підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг.

Позивач вказує, що у зв`язку із порушеннями умов договору станом на 27.08.2018 заборгованість за кредитним договором складає 138938,82 грн., з яких: тіло кредиту - 43907,08 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 54328,04 грн., заборгованість за пенею за період з 14.06.2010 по 01.06.2018 - 15698,54 грн., яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 14.06.2010 на загальну суму 113933,66 грн., яка складається з: тіло кредиту - 43907,08 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 54328,04 грн., заборгованості за пенею за період з 14.06.2010 по 01.06.2018 - 15698,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт не погоджується з розрахунком заборгованості по кредиту, вважає що розмір заборгованості щодо відсотків та пені є завищений та не відповідає нормам укладеного з банком договору. На думку апелянта, висновок суду першої інстанції про наявність у нього заборгованості перед банком на загальну суму 113933,66 грн. не відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 14.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 17000 грн. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку являють собою договір про надання банківських послуг (а.с. 13).

09.06.2013 відповідачу було переоформлено кредитну картку на кредитну картку «Універсальна Gold». В межах дії кредитного договору відповідач отримував кредитні картки, строк дії останньої кредитної картки визначений до вересня 2021 року (а.с. 143).

Відповідач зобов`язався повернути позивачеві кредит і сплатити банку відсотки щомісячними платежами в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. З 01.04.2015 - 5 % відсотків заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості).

Разом з тим, взяті на себе за договором зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував і станом на 27.08.2018 виникла заборгованість, яку банк просив стягнути на свою користь.

При ухваленні рішення суд обґрунтовано виходив з факту невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, наявності заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення кредиту.

Наявність заборгованості по кредитному договору відповідача підтверджено розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому містяться дані щодо дат операцій, деталі операцій та їхні суми, суми залишку після проведеної операції, які співпадають з інформацією, яка міститься у виписці по особовому рахунку.

Доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості відповідачем не надано.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Станом на 27.08.2018 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 14.06.2010 становила 113933,66 грн., яка складається з: тіла кредиту - 43907,08 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 54328,04 грн., заборгованості за пенею за період з 23.01.2017 по 01.06.2018 - 15698,54 грн. (з врахуванням погашення заборгованості по кредиту, яка була наявна до 23.01.2017).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Пунктом 2.1.1.12.6.1 визначено, що у разі прострочення зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, у випадку невиконання зобов`язань за договором клієнт зобов`язаний на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту).

Також апеляційним судом встановлено, що між банком та відповідачем 12.01.2017 було укладено кредитний договір KUB665. Згідно з цим договором відповідач підтвердив, що ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, умовами площадки, які розміщені на сайті банку.

Умовами зазначеного договору КУБ передбачено, що для погашення заборгованості за позикою, позичальник доручає ПАТ КБ «Приватбанк» проводити щомісячне списання коштів з усіх його рахунків на користь позикодавця в розмірі, зазначеному в його пропозиції, при настанні дати платежу, зазначеного в цій пропозиції (здійснювати договірне списання).

У разі прийняття цієї пропозиції (акцепту) позикодавцем, оферта набуває чинності договору між позичальником і позикодавцем, на яку поширюється дія Закону України «Про електронну комерцію». Акцепт оферти про отримання позики на вищевикладених умовах відбувається у формі платежу на його користь, шляхом перерахування грошових коштів на кредитну карту та з цього моменту договір позики вважається укладеним.

23.01.2017 на кредитну картку ОСОБА_1 банком було перераховано 50000 грн. (а.с. 121).

У розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.06.2010 та виписці по карті № НОМЕР_1 за період з 18.10.2016 відображено, що після надходження на кредитну картку суми 50000 грн., нарахованої по кредитній програмі «КУБ», заборгованість за кредитними зобов`язаннями в розмірі 17540 грн. 81 коп., що виникли по кредитному договору від 14.06.2010 станом на 23.01.2017 року, було погашено. Решту сумою кредитних коштів відповідач ОСОБА_1 надалі продовжував користуватися по картці «Універсальна GOLD», знімав готівку, при цьому, нерегулярно та не в повному обсязі вносив грошові кошти на погашення заборгованості (а.с. 11, 121-122).

З огляду на викладене, при настанні дати платежу, щомісячно, починаючи з 23.02.2017, з карткового рахунку по кредитному договору від 14.06.2010 № НОМЕР_1 здійснювалося відповідне списання щомісячних платежів, які мав сплатити ОСОБА_1 для виконання зобов`язань за договором «КУБ».

Таким чином, у позичальника припинялось зобов`язання по сплаті щомісячних платежів по кредиту «КУБ», проте, збільшувалось тіло кредиту (використаний кредитний ліміт) по кредитній картці та інші зобов`язання по ній щодо сплати відсотків та пені, які визначені умовами договору від 14.06.2010.

Пунктами 1.13.2.4 Умов та правил передбачено залишення за банком права змінити розмір наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Розмір заборгованості по тілу кредиту не оспорювався відповідачем, що підтверджується поданою ним заявою (а.с. 78).

Доводи апеляційної скарги щодо підвищення банком в односторонньому порядку процентної ставки не заслуговують на увагу. Оскільки умови кредитування, в тому числі зміни відсоткової ставки, були погоджені сторонами та відповідно до витягу з Тарифів банку обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD» пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; базова процента ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2,5 %; за тратами, здійсненими з 01.04.2013 - 2,3 %, з 01.09.2014 - 2,7 %, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 - 3,5 %. В даному випадку заборгованість по кредиту, в тому числі відсотках, яка виникла до 23.01.2017, була погашена відповідачем, після чого ОСОБА_1 здійснювались трати по кредитній картці.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд першої інстанції, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 92).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

З огляду на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, такі судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. В зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору у розмірі 1762 грн. підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року в частині вирішення питання щодо розподілу судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Судовий збір, сплачений АТ КБ «Приватбанк» згідно з платіжним дорученням № ІНВ97В1ZWR від 27.11.2018 у розмірі 1762 грн., компенсувати за рахунок держави.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ Т.В. Спірідонова

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

_________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Потапов О.О. Провадження № 22-ц/4820/1154/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 27