29.01.2019 Справа № 150/661/18
Провадження по справі №2/150/11/19
УХВАЛА

29 січня 2019 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Горбей О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідачем було направлено до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення неустойки зі сплати аліментів у розмірі 5 220,00 грн. та клопотання про витребування доказів, а саме:

-у Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області наступної інформації: чи сплачувався з доходів ОСОБА_1 соціальний внесок за період 2017-2018 років, якщо сплачувався, то в якій сумі; повного найменування, код ЄДРПОУ та місцезнаходження податкового агента підприємства, установи, організації або П.І.Б. фізичної особи-підприємця, які здійснювали нарахування, утримання та сплату податку з доходів фізичних осіб з доходів ОСОБА_1 за період 2017-2018 років; щодо суми доходу (заробітної плати, прибутку), яку отримував ОСОБА_1 за період 2017-2018 років, а також джерело таких доходів;

-у Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області наступної інформації: чи сплачувався з доходів ОСОБА_1 податок з доходів фізичних осіб та Єдиний податок за період 2017-2018 років, якщо сплачувався, то в якій сумі; агента підприємства, установи, організації або П.І.Б. фізичної особи-підприємця, які здійснювали нарахування, утримання та сплату податку з доходів фізичних осіб з доходів ОСОБА_1 за період 2017-2018 років; щодо суми доходу (заробітної плати, прибутку), яку отримував ОСОБА_1 за період 2017-2018 років, а також джерело таких доходів;

-у АТ КБ «Приватбанк» інформацію із зазначенням чи відкриті рахунки на імя ОСОБА_1, а також роздруківки за даними рахунками за період 2017-2018 років.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Також зазначив, що зустрічний позов не визнає та просить суд відмовити в прийнятті його до розгляду посилаючись на те, що останній поданий із порушенням строків, передбачених ст. 193 ЦПК України, а також на те, що він не являється однорідним із даним позовом, стосується різних предметів доказування та регулюється різними нормами матеріального права. Щодо поданого до суду клопотання зазначив, що воно стосується предмету доказування у справі за зустрічним позовом, а тому задоволенню не підлягає. Окрім того, докази на підтвердження отриманих ним доходів у 2018 році позивач надав, також надав довідку, видану державним виконавцем, із якої слідує, що заборгованість по аліментах у позивача відсутня.

Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися. Відповідач подала до суду клопотання про розгляд питання про обєднання зустрічного та первісного позову в одне провадження, а також про витребування доказів у їхню відсутність, посилаючись на те, що ОСОБА_3 хворіє, а її представник зайнятий в іншому судовому процесі.

Надаючи оцінку клопотанням відповідача та доданим до них документам суд зауважує на наступному.

Відповідно до положень ст. 14 ЦПК України, Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді АРК та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013 за №173, розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 березня 2018 року № 17) обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду. Подання процесуальних, інших документів до суду в електронній формі допускається виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме її підсистеми «Електронний суд» з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Попри це, відповідач, яка в своїх заявах, адресованих суду зазначає про те, що є працівником Вінницького міського суду, а тому не може не бути поінформованою про порядок подання до суду документів в електронній формі, вкотре подала до суду клопотання за допомогою електронної пошти суду, яка не є частиною підсистеми «Електронний суд», а також без використання власного електронного цифрового підпису. Таким чином, усі подані відповідачем в ході розгляду даної справи клопотання та додані до них документи, шляхом направлення на електронну пошту суду не відповідають вимогам процесуального законодавства та не можуть слугувати доказами на підтвердження будь-яких обставин.

Окрім того, суд зауважує на тому, що втретє, будучи у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленою, відповідач до суду не зявляється, явку уповноваженого представника також не забезпечує.

Так, 14.12.2018 відповідач направила на електронну пошту суду відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи, у якому посилається на те, що є консультантом Вінницького міського суду, а тому просить слухання справи призначити після закінчення звітного періоду, після 20.01.2019. Також зазначила, що бажає скористатися правовою допомогою адвоката. Підстави, які завадили відповідачеві з 30.11.2018 (дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі) скористатися правовою допомогою адвоката вказане клопотання не містить. Також клопотання не містить й обґрунтувань та відповідних доказів на їх підтвердження, в чому саме перебування відповідача на посаді консультанта вказаного суду, звітний період чинять останній перешкоди у явці за судовим викликом, а також обґрунтування вказаних у клопотанні строків відкладення розгляду справи понад місяць.

Разом із цим, з метою забезпечення відповідачеві її права на справедливий суд, захист її інтересів кваліфікованим адвокатом, суд відклав розгляд справи на іншу дату, а саме на 17.01.2019.

16.01.2019 на електронну пошту суду відповідач вдруге направляє клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що її адвокат зайнятий у іншому процесі, а також на бажання взяти особисту участь в судовому процесі. При цьому, документи на підтвердження поважності причин неявки представника відповідача в судове засідання надано в порушення положень ЦПК України (учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення). Докази на підтвердження поважності причин неявки відповідача в судове засідання не надано та посилання на такі не містить подане до суду клопотання. Разом із клопотанням про відкладення розгляду справи відповідач надіслала до суду зустрічний позов та клопотання про витребування доказів.

З метою забезпечення відповідачеві її права на справедливий суд, захист її інтересів кваліфікованим адвокатом, суд вдруге відклав розгляд справи на іншу дату, а саме на 29.01.2019.

28.01.2019 на електронну пошту суду відповідач, в черговий раз, надсилає клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на те, що її представник 29.01.2019 буде зайнятий в іншому судовому процесі на підтвердження чого надала суду ксерокопію ухвали Верховного Суду, сама ж ОСОБА_2 посилається на те, що хворіє, відповідні докази відсутні. Дослідивши зміст документу, що наданий суду на підтвердження поважності причин неявки представника відповідача до суду, а саме ксерокопію ухвали суд не вбачає із її змісту, що адвокат ОСОБА_4 є учасником процесу чи представником сторони. Інших доказів суду надано не було.

Окрім того, відповідач зазначає, що просить питання про прийняття зустрічного позову та клопотання про витребування доказів розглянути у її відсутність та відсутність її адвоката, в подальшому слухання відкласти на іншу дату.

Зважаючи на зазначене вище, а саме невідповідність нормам процесуального законодавства направлених до суду клопотань, їх кількість, а також причини, на які посилається відповідач як на поважність неявки за судовими викликами, відсутність підтверджень поважності таких причин, суд вбачає в діях відповідача ОСОБА_3 зловживання наданими їй процесуальним законом правами, що окрім того призводить до порушення розумних строків розгляду справи та затягування судового процесу.

Однак, враховуючи те, що дії відповідача призводять до порушення строків розгляду справи та направлені на затягування судового процесу, поінформованість відповідача про кожне призначене у справі судове засідання, з огляду на відсутність заперечень позивача, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача та її представника.

Суд, дослідивши поданий зустрічний позов, додане до нього клопотання, матеріали судової справи та наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до розгляду спільно з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного.

За змістом заявлених вимог за позовом ОСОБА_1 являється зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку.

В той же час, за вимогами зустрічного позову ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 неустойку зі сплати аліментів у розмірі 5 220,00 грн. за період з 01.04.2018 по 21.12.2018. Беручи до уваги зміст заявлених вимог за первісним та зустрічним позовами, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про прийняття зустрічного позову і його обєднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки вимоги за обома позовами не являються однорідними, що зумовлюють самостійний предмет їх доказування, зясування відмінних обставин, що регулюються різними нормами матеріального права, тому їх спільний розгляд є недоцільним.

Приймаючи таке рішення суд також враховує й ту обставину, що судом не встановлено та відповідачем не доведено обставин, за яких стягнення з первісного позивача неустойки зі сплати аліментів може виключити зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

При цьому, суд зауважує на тому, що відмова в прийнятті зустрічного позову не є обмеженням права відповідача на доступ до правосуддя, адже у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (рішення ЄСПЛ за заявою «ОСОБА_5 Ганс-Адам ІІ проти Німеччини»). А також суд звертає увагу на те, що відповідач не позбавлена права звернутися до суду із окремим позовом про стягнення неустойки зі сплати аліментів в загальному порядку.

Вирішуючи клопотання відповідача про витребування доказів суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України, відповідно до якої відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ н може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як слідує із матеріалів справи, судом було надано відповідачу вдосталь часу для подання до суду відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження своїх тверджень та спростування тверджень позивача. Ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву та додані до неї документи відповідач отримала 30.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву відповідачем було подано до суду 14.12.2018, проте клопотання про витребування доказів разом з відзивом на позов подане не було.

Клопотання про витребування доказів надійшло до суду за спливом більш ніж одного місяця після отримання ухвали суду та подання до суду відзиву, а саме 16.01.2019, при цьому, обґрунтування неможливості надання суду доказів у строки, передбачені для подання відзиву вказане клопотання не містить. Відповідно до документів, доданих до клопотання, представник відповідача звернувся до відповідних установ з метою отримання доказів про доходи позивача лише 04.01.2019.

За таких обставин, всупереч положенням ст. 84 ЦПК України відповідач не обґрунтувала суду неможливість подання клопотання про витребування доказів у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, так як її дії, що полягали у направленні відповідних запитів до установ лише 04.01.2019 свідчать про зворотнє.

Таким чином, клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 83, 84, 193, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки зі сплати аліментів - відмовити.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів залишити без задоволення.

Продовжити розгляд судової справи у відсутність сторін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН