Номер провадження: 22-ц/813/9775/19
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

28.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2019 року в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_1 його та відповідача ОСОБА_1 і визнання за ним права власності на Ѕ частину квартири, мотивуючи позов тим, що 3.092004 року між ним та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу ними придбана 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка була оформлена на праві приватної власності на ім`я ОСОБА_1 Право власності на цю квартиру зареєстроване в КП «БТІ`ОМР номер запису 3864 в книзі 735пр-72, реєстраційний номер майна: 28901279. Отже, посилаючись на норми ст.ст.60,61,69 та 71 СК України просив позов задовольнити (т.1, а.с 1-23).

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов у якому просила стягнути з ОСОБА_2 Ѕчастку усіх грошових коштів, які були зароблені ним за період знаходженні у шлюбі, попередньо у розмірі 67 000 гривень та витрати на утримання квартири у розмірі 8005,34 грн. Позов вмотивовано тим, що з 2014 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. З 2005р. вона не працювала, оскільки у неї з`явилася низка захворювань і вона займалася домашнім господарством. Посилаючись на норми ст.ст.60,61,63 та 70 СК України просила розділити кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, що отримання ОСОБА_2 у якості заробітної плати у сумі 67000 грн. та заборгованість по сплаті комунальних послуг у сумі 8005,34 грн., а разом 75005,34 грн (т.1, а.с 72-80).

19 листопада 2019 року рішенням Київського районного суду міста Одеси (суддя Бескровний Я.В.) первісний позов задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні зустрічного позову відмовлено (т.2, а.с 57-59).

18 грудня 2019 року через канцелярію Київського районного суду міста Одеси, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення від 19 листопада 2019 року. Апелянт не погоджується з даним рішенням, вважає його необґрунтованим, безпідставним, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Як зазначає апелянт, між ОСОБА_1 та ТОВ «Стікон» було укладено договір про інвестування будівництва житла в місті Одеса від 24.11.2005 року № А.Г. - 4-ф, за яким, з урахуванням змін, внесених згідно додатковою угодою від 28.08.2009 року. На виконання умов договору ОСОБА_1 особисто було сплачено інвестиційний вклад, який є частково накопиченим ще до часу укладання шлюбу з ОСОБА_2 , а частково були подаровані їй її чоловіком ОСОБА_2 саме для інвестування в будівництво квартири з подальшим оформленням на неї. ОСОБА_2 не укладав договір та навіть не погоджував його укладання та жодних правовідносин між ОСОБА_2 та ТОВ «Стікон» не існувало. Згідно акту прийому-передачі від 18.09.2009 року, ОСОБА_1 прийняла від ТОВ «Стікон» трикімнатну квартиру НОМЕР_1 , загальною площею 101,8 кв. м . , що означає повне виконання умов договору за інвестиційним вкладом між ОСОБА_1 та ТОВ «Стікон». Таким чином спірна квартира оформлена в особисту приватну власність ОСОБА_4 , а не у сумісну з ОСОБА_2 Також ОСОБА_2 ухиляється від надання суду точних та достовірних відомостей про його заробітну плату, що на думку апелянта є важливим для розгляду даної справи. Під час шлюбу з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 отримала ряд хронічних захворювань, через що була вимушена залишити роботу, та зосередитися на лікуванні та веденні домашнього господарства. Суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 тривалий час не ніс додаткових витрат по утриманню квартири, не сплачував комунальні послуги за неї, незважаючи на те, що фактично проживав там. Апелянт просить скасувати рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2019 року, та ухвалити нове, яким задовольнити апеляційну скаргу. Розділити кошти, що є спільною власністю подружжя, та стягнути на користь ОСОБА_1 Ѕ частину коштів, які отримані ОСОБА_2 у якості заробітної плати, а також борг за оплату комунальних послуг у сумі 8005, 34 грн. разом 75005, 34 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана рішення було прийнято 19 листопада 2019 року, апеляційну скаргу подано через канцелярію Київського районного суду міста Одеси 18 грудня 2019 року, тобто в межах встановленого строку апеляційного оскарження.

Крім того, апелянткою до апеляційної скарги було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обгрунтувала скрутним фінансовим становищем. У апелянтки не має місця роботи, тому заробітну плату вона не отримує, що підтверджується довідкою Київського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.12.2019 року. Не має жодних взагалі доходів, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 13.12.2019 року №7228, а також №5837. Апелянтка не перебуває на обліку в управлінні соцального захисту населення Київського району міста Одеси, не отримує ніяких видів допомоги, не перебуває на обліку Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, що підтверджується відповідними довідками доданими до заявленого клопотання та які вже наявні в матеріалах справи (т.2, а.с 89-90).

Відповідно до ч.1 с. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору.

Так, оскільки, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, апеляційний суд відкриває апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити від сплати судового збору ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 листопада 2019 року в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк