Провадження № 6/760/887/19
Справа №760/2342/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О.П. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №2-2017/14.

В обґрунтування заяви директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О.П. посилається на те, що 08.12.2014 Солом`янський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Банк» (який в подальшому відступив право вимоги на ТОВ «ОТП Факторинг Україна») за кредитним договором №ML-001/012/2008 від 07.02.2008.

Також зазначив, що 31.01.2018 було укладено договір факторингу між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №ML-001/012/2008 від 07.02.2008.

Учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути дану заяву у їх відсутність, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.12.2014 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором №ML-001/012/2008 від 07.02.2008 в розмірі 22738 доларів США 45 центів, що еквівалентно 294462,92 грн та пені у розмірі 1074826,17 грн, що разом складає 1369289,30 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сплачений судовий збір у розмірі 3441 грн.

Відповідно до договору факторингу від 31.01.2018 укладеного між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», вбачається, що клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами.

З витягу з додатку №1 до договору факторингу від 31.01.2018, вбачається що боржником згідно кредитного договору №ML-001/012/2008 зазначено ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст.190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма міститься і в ст.442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміну стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.55, 442 ЦПК України, ст.ст.512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ЗаявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя - Г.О. Козленко