ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6040/18
Провадження № 2/210/606/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"08" лютого 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Вікторович Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ДП «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 укладено договір №1729 купівлі-продажу теплової енергії, відповідно до якого позивач здійснює постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, буд.№29, приміщ.№1. Відповідачем у період з 01 березня 2016 року по 17 квітня 2018 року порушено умови п.п.3.2.5, 6.1-6.4 Договору, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.
В судове засідання сторони не викликались.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення №1, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, буд.№29, що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.7, 8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50908801 від 25 грудня 2015 року (а.с.9).
Між ДП «Криворізька теплоцентраль» та ОСОБА_2 24 лютого 2016 року укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №1729 (а.с.10-12), яка постачається відповідачу за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Балакіна, буд.№29, прим.№1 (а.с.14).
Відповідно до Статуту АТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль» (а.с.36-40).
Пунктом 5.1 Договору встановлено, що облік споживання споживачем-покупцем теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.
Підпунктом 3.2.5. Договору встановлено, що споживач-покупець зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які визначені Договором.
Пунктом 6.3. Договору встановлено, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (пять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим Договором.
Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України. Господарським кодексом України, Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року за №2633-IV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03 жовтня 2007 року за №1198 (далі Правила користування тепловою енергією №1198) та іншими нормативно-правовими актами України.
В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; такі послуги надаються індивідуальному споживачу - фізичній або юридичній особі, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника іншій особі, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від Імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Статтею 13 цього Закону визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та інші.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону №2189-УІІІ споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону №2189-УІІІ обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов'язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
Згідно з положеннями п.40 Правил користування тепловою енергією, споживач зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил.
АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідачу ОСОБА_2 надавалася теплова енергія до відповідно до умов Договору, що вбачається з актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з лютого 2016 року по грудень 2017 року, підписаних сторонами (а.с.18-27), актами щодо подачі теплоносіїв до будинків, в т.ч. до будинку 29 по вул. Балакіна (а.с.29-35).
Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.
У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Пунктом 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.
Відповідно до пункту 7.3 Договору, за порушення строків сплати Споживачем- Покупцем, у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення виконання за кожний день прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми, який складає 726,17 гривень (а.с.6 зворот).
Таким чином, оскільки позивач свої обовязки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір необхідно враховувати при ухвалені рішення.
У звязку з викладеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 гривні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.509, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст.ст.79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, - задовольнити.
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Суддя: Н. Ю. Вікторович