Справа № 466/9410/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 260000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_4 покликається на те, що весною 2015 року він познайомився із ОСОБА_2, який запевнив його у можливостях приганяти автомобілі з-за кордону. А тому ОСОБА_4 усно домовився із ОСОБА_2 про те, що даватиме йому кошти, за які ОСОБА_2 приганятиме потрібні позивачу автомобілі. Так, у 2015 року ОСОБА_4 тричі особисто передавав ОСОБА_2 кошти для придбання автомобіля на загальну суму 160000 грн.

Крім того, у 2016 році сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 передасть кошти через знайомого ОСОБА_2 Таким способом позивач передав відповідачу ще 100000 грн.

ОСОБА_4 зазначає, що про те, що ОСОБА_2 перебуває з весни 2016 року у місцях позбавлення волі не знав, час від часу спілкувався з ним по телефону та під час таких розмов запевняв, що автомобіль привезе. Вподальшому, відповідач уникав телефонних дзвінків і взагалі не виходив на контакт. У зв'язку із чим змушений звернутися до суду.

Від відповідача надійшла заява, в якій він зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_4 визнає повністю, проте гроші не поверне, оскільки його затримали.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

У судовому засіданні у режимі відеконференції відповідач ОСОБА_2 підтримав подану заяву про визнання позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 перебуває у Львівській випраній колонії №30, позовні вимоги визнає, проте повернути кошти не може, оскільки відбуває покарання.

Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 2015 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 кошти у розмірі 160000 грн. для придбання автомобіля. Крім того, 2016 року ОСОБА_4 було передано ОСОБА_2 через знайомого останнього кошти у сумі 100000 грн. В загальному ОСОБА_4 було передано ОСОБА_2 кошти на загальну суму 260000 грн. з метою придбання автомобіля позивачу. Станом на день ухвалення рішення ОСОБА_2 кошти не повернув, та не привіз автомобіля.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про визнання ним позову, яку останній підтримав у судовому засіданні.

Враховуючи наведені обставини та вказані правові норми, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову є підставним, не суперечить чинному законодавству, відповідає інтересам сторін по справі та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки докази протилежного відсутні.

Правилами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторони у судовому засіданні не оспорили факт передачі коштів для придбання автомобіля, а тому суд на підставі ст. 82 ЦПК України вважає ці обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.525 ЦК України Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

ОСОБА_4 надав кошти ОСОБА_2 для купівлі автомобіля, проте останній свого зобов»язання не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст.12.13,76,80,81,141,259,263,264,265,280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 625, 651, 762, 782, 785 ЦК України, суд

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 260000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2600,00 грн. (дві тисячі шістсот гривень) судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місцеперебування: державна установа «Личаківська виправна колонія №30», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 158.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва