Справа № 127/1866/15-ц
Провадження 6/127/572/19
У Х В А Л А

03 вересня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Остапенко В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

подання зареєстроване судом 02.09.2019 року і мотивоване тим, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 57343577 з примусового виконання виконавчого листа №127/1866/15-ц, виданого 02.04.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору від 31.08.2007 року №VIW3GК05491613 станом на 16.01.2015 року в сумі: 59 144,27 доларів США заборгованість за кредитом; 22 522,87 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3960 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 230 588,79 грн. пеня, а також штрафи відповідно до умов договору: 15,83 доларів США штраф (фіксована частина); 5428,68 доларів США штраф (процентна складова), а також судовий збір в сумі 3654 грн.

Виконавче провадження було відкрито 03.10.2018 року. 06.08.2019 року на майно боржника накладено арешт. На адресу боржника державним виконавцем надсилались копії даних постанов. Державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких доходів не одержує. Боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 04.04.2006 року, із строком дії до 04.04.2016 року.

Оскільки боржник від виконання рішення суду відмовляється, заходів щодо виконання рішення суду не вживає, враховуючи відповідну заяву представника стягувача, старший державний виконавець Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Остапенко В.В. просила суд про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язань з виконання виконавчого листа №127/1866/15-ц, виданого 02.04.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 31.08.2007 року №VIW3GК05491613 станом на 16.01.2015 року.

В судове засідання старший державний виконавець Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Остапенко В.В. не з`явилась, надала заяву про розгляд подання за її відсутності.

Дослідивши матеріали подання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2015 року № 127/1866/15-ц позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору від 31.08.2007 року №VIW3GК05491613 станом на 16.01.2015 року в сумі: 59 144,27 доларів США заборгованість за кредитом; 22 522,87 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 3960 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 230 588 (двісті тридцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 79 коп. пеня, а також штрафи відповідно до умов договору: 15,83 доларів США штраф (фіксована частина); 5428,68 доларів США штраф (процентна складова), а також судовий збір в сумі 3654 грн. В решті позову відмовлено.

З 03.10.2018 року на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження № 57343577 з примусового виконання виконавчого листа №127/1866/15-ц, виданого 02.04.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору від 31.08.2007 року №VIW3GК05491613 станом на 16.01.2015 року та судового збору.

06.08.2019 року на майно боржника накладено арешт.

Для відома та виконання на адресу боржника державним виконавцем надсилались копії постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно.

Державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких доходів не одержує.

Боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 04.04.2006 року, із строком дії до 04.04.2016 року.

Представник стягувача звернувся до державного виконавця із заявою з проханням звернутись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Інших доказів суду не надано.

Дане подання розглядається відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року, зі змінами станом на 03.07.2018 року), частинами 1, 3, 4 якої передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначені в Законі України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», в редакції чинній на момент звернення із поданням до суду та на момент розгляду подання, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Так, застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

В інформаційному листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» судам роз`яснено, що «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, на які посилається суб`єкт подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме на державного виконавця покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, також викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Разом з тим, належних доказів на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань державний виконавець до подання не додав.

Суд враховує, що невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, але державним виконавцем не доведено, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання рішення суду, хоча має змогу погасити борг у повному обсязі, але не робить цього без поважних причин.

Строк дії належного ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого 04.04.2006 року, закінчився 04.04.2016 року. Те, що боржник може витрачати кошти у зв`язку з поїздками за кордон, є лише припущенням державного виконавця.

Враховуючи вимоги ст. 33 Конституції України про те, що кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання і право залишититериторіюУкраїни, Конвенцію про захист прав і основоположних свобод, суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України,

у х в а л и в :

в задоволенні подання старшого державного виконавця Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Остапенко В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складене 03 вересня 2019 року.

Суддя: