Провадження №2-П/760/56/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

заявника- ОСОБА_1

позивача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідачка звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено в її відсутності, вона не мала реальної можливості бути присутньою в судових засіданнях та здійснити захист своїх прав, надати свої заперечення та докази.

Зазначає, що в судовому засіданні 26 квітня 2019 року вона присутня не була, проте 20 квітня 2019 року електронною поштою на адресу суду нею була подана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю на роботі.

Вона обіймає посаду доцента кафедри автоматики та управління в технічних системах Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» і саме на 26 квітня 2019 року розкладом занять передбачено проведення нею лабораторних занять, відкласти які на іншу дату можливості не було, оскільки для проведення таких занять передбачено резервування спеціально обладнаних навчальних приміщень.

Зазначає також, що не відповідають дійсності посилання позивача про те, що вона не бажає зберегти сім`ю, оскільки саме за її заявою надавався строк для примирення, однак позивач жодних кроків для примирення не вживав, спілкування з нею та дітьми уникав.

Вона неодноразово пропонувала позивачу допомогу та підтримку у вирішенні життєвих проблем, проте її пропозиції сприймаються позивачем як намагання обмежити його свободу.

Крім того, позивачем не надається достатня грошова допомога на утримання дітей, у зв`язку з чим вона змушена працювати на двох посадах за сумісництвом, а також звернутися до Солом`янського районного суду з позовом про стягнення аліментів.

Не відповідає дійсності посилання позивача на те, що вони не проживають разом останні два роки, оскільки цей строк є меншим.

Вона не чинить перешкод позивачу в доступі до квартири, де вона проживає з дітьми, проте позивач бажання спілкуватися ні з нею, ні з дітьми не проявляє.

Вважаючи ці підстави достатніми, просить задовольнити заяву.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала.

Позивач в судовому засіданні проти заяви заперечував.

Зазначив, що він дійсно не вживав заходів до примирення, оскільки не бажав цього і має наміру збереження сім`ї.

Крім того, зазначив, що судом був наданий строк на примирення за ініціативою відповідачки, всупереч його бажанню, однак і відповідачка будь-яких заходів до примирення не вживала.

Він не має наміру зберігати шлюб, не має наміру збереження сім`ї, бажає лише розірвання шлюбу, його рішення є виваженим, а тому просить відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та перегляду заочного рішення в справі, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 26 квітня 2019 року за відсутності відповідачки.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка була отримана відповідачкою 05 квітня 2019 року.

Крім того, перед ухваленням судового рішення розгляд справи неодноразово відкладався заклопотанням відповідачки.

Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тобто, у суду були достатні підстави для ухвалення заочного рішення в справі.

Відповідно до ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В поданій заявником заяві, а також у судовому засіданні передбачені законом підстави для перегляду заочного рішення наведені не були.

Крім того, заявником до суду не було надано жодних доказів,які могли б вплинути на зміст ухваленого судом рішення.

Більше того, заявником не спростовується той факт, що позивач не має наміру збереження сім`ї, на збереження сім`ї не згоден, ініціативи для налагодження подружніх стосунків за час, наданий на примирення, не проявляв.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року сторонам був наданий строк на примирення 6 місяців.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, судом були вжиті всі законодавчо встановлені заходи для примирення подружжя та збереження сім`ї.

Сторонам, у зв`язку з наявність двох малолітніх дітей, був наданий максимальний, визначений законом, строк на примирення.

Ні заявник, ні позивач у судовому засіданні не заперечували, що ні один з них заходів до примирення не вживав.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що він не живав і не мав наміру вживати заходи до примирення, наполягає на розірванні шлюбу.

Заявник у судовому засіданні підтвердила, що і вона, будучи ініціатором надання строку на примирення, таких заходів не вживала.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.ч.1 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» Суд наголосив на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 Конвенції також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…. так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.

З точки зору ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки.

Зважаючи на принцип рівноправності чоловіка та жінки, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною.

Принцип добровільності шлюбу є чинним на лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово »сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Як зазначено вище, справа тривалий час знаходилася в провадженні суду, а саме з квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року за клопотанням відповідачки судом був наданий сторонам максимально визначений законом строк на примирення - 6 місяців.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заявник, як відповідачка в справі, з`явилася в судове засідання лише один раз - 18 вересня 2018 року з 6 призначених судових засідань, неодноразово подаючи клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому заявник не заперечувала, що після ухвали суду вона заходів до примирення та збереження сім`ї не вживала.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду пояснень з цього приводу не надала, як і не зазначила в судовому засіданні, яку мету переслідує заявою про перегляд заочного рішення суду.

Виходячи з обставин, викладених вище, не зазначення заявником підстав, достатніх для перегляду заочного рішення суду, з урахуванням дій самої відповідачки, які не дають суду підстав для висновку про щирість бажання зберегти сім`ю, враховуючи визначену законом добровільність шлюбного союзу, а також позицію позивача,як рівноправного партнера в шлюбі, який категорично наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти перегляду заочного рішення суду, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відповідача та перегляду заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 280, 284-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2019 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва