Справа № 664/971/18
Провадження № 2/664/69/19
07 лютого 2019 року Цюрупинський районний суд
в складі: судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судового засідання Брустман О.М.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні поданий відзив підтримав та суду пояснив, що дійсно 22.11.2016 року по вул. Пролетарській в м. Олешки Херсонської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини ОСОБА_2. Проте вважають, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, що виник в результаті ДТП, складений 22.02.2017 року не є належним доказом, оскільки за період з дати ДТП до проведення оцінки вартість відновлювальних робіт могла змінитися, а тому відшкодування коштів на його проведення є необґрунтованим. Крім того, позивачем заявлено до ОСОБА_2 вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., у задоволенні якої також просять відмовити, оскільки позивачем не обґрунтовано у чому саме полягає моральна шкода, загальне посилання на завдання моральних та душевних страждань пошкодженням транспортного засобу не є належним доказом завдання моральних страждань.
Від відповідача ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надійшов відзив, у якому просять провести судове засідання за їх відсутності, а у задоволенні позовних вимог відмовити оскільки страховою компанією страхове відшкодування виплачене із дотриманням страхового законодавства, а позивач не набув права самостійно обрати експерта для визначення розміру збитку.
Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників, крім того, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За приписом ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частинами першою та другою ст. 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката), складеного страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
За змістом ч. 2 ст. 8, ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, коли такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.
За визначенням даним в ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.
Відповідно до п. 36.2.ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати); за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Проаналізувавши надані докази у сукупності та зв'язку, суд дійшов висновку, що ДТП, що сталася 22.11.2016 року, в ході якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, є страховим випадком, який був передбачений договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених зі страховою компанією ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Тому страховик (відповідач у справі) зобов'язаний сплатити страхове відшкодування позивачу відповідно до вимог п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної «немайнової» шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Суд вважає, що вказана позивачем сума моральної шкоди завищена, позивачем не надано обґрунтованого розміру відшкодування моральної шкоди у сумі 5000,00 грн., та не наведено точних критеріїв майнового виразу, у зв'язку із чим вимоги у зазначеній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частин першої та третьої ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Згідно з частинами першою та другою ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., в рівних частках з кожного - по 352,40 грн., а також витрати на залучення експерта в сумі 1800,00 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. 990, 979 ЦК, ч.2 ст. 8, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», ст. 6, 22, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 13, 81, 133-141, 211, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовнi вимоги ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по проведенню експертизи в сумі 1800,00 грн..
Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в рівних частках з кожного - по 352,40 грн..
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.
Позивач - ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Суддя підпис О.М. Яценко
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.