Провадження № 2/522/1721/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2019 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, -
Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси 06.08.2018 року з позовом до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та просив зобовязати відповідача зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданий 25.02.2014 року головним державним виконавцем Щербаковим Ю.С.
В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2018 року позивачу стало відомо про державну реєстрацію обтяження №4845269 від 03.03.2014 року, що зареєстроване на підставі постанови державного виконавця ВП 42286254 від 25.02.2014 року. Відповідач не може надати будь-якої інформації, адже матеріали виконавчого провадження було знищено у звязку з закінченням строків зберігання. ОСОБА_1 не відомо ні справу, ні позивача, ні рішення суду на підставі якого було відкрито виконавче провадження.
Ухвалою суду від 10.08.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний термін для усунення недоліків позову.
Після виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, ухвалою суду від 17.08.2018 року провадження у справі відкрите, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.11.2018 року.
Протокольною ухвалою в результаті проведеного підготовчого засідання 16.11.2018 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 08.02.2019 року.
У судове засідання 08.02.2019 року сторони не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42286254, виданий 25.02.2014 року, виданою головним державним виконавцем Щербаковим Ю.С. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1.
З листа Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області №107064 від 02.08.2018 року встановлено, що виконавче провадження №42286254 було знищено за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єкти цих прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, серед яких, у разі завершення виконавчого провадження, обовязковим є вирішення питання про зняття арешту з майна, накладеного під час здійснення цього виконавчого провадження.
Такий обовязок зняти арешт з майна в закінченому виконавчому провадженні відповідачем не виконано, що призвело до порушення прав позивача.
Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.
Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.
У силу положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження боржником за яким є ОСОБА_1 було знищено за закінченням строку зберігання, а значить виконавче провадження було закінчено, проте арешт з майна позивача не знятий, що здійснює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 15-16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 30, 43-44, 49, 76 - 81, 82, 83, 89, 95, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18.02.2019 року.
Суддя: В.Я.Бондар