Справа №162/842/18
Номер провадження 2/162/45/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2019 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Гладіч Н.І.,
за участю секретаря Пилипчук Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-
Позивач ОСОБА_1 16 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що 18 квітня 2011 року померла її мати ОСОБА_9, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після неї залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (пай) в розмірі 0,2800 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455707, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,1513 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455708, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,3162 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455709, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,2413 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455710, виданого 16.12.2010 року; права на земельну частку (пай) в розмірі 0,1522 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455711, виданого 16.12.2010 року.
Зазначила, що 02 червня 2015 року помер її батько ОСОБА_10, після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими і побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Бірки по вул. Поліська, 8, Любешівського району Волинської області; земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2170 га, що розташована в с. Бірки по вул. Поліська, 8, Любешівського району, Волинської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №828083, виданого 01.02.2010 року; права на земельну частку (пай) в розмірі 0,4283 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №648653, виданого 18.04.2006 року; права на земельну частку (пай) в розмірі 0,7361 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №657265, виданого 20.04.2006 року; виплати на підставі перерахунку пенсії управлінням Пенсійного фонду України в ОСОБА_2 районі відповідно до виконавчого листа Любешівського районного суду Волинської області по справі №162/1555/14-а.
Також зазначила, що ОСОБА_10 був зареєстрований та проживав із дружиною ОСОБА_9 в с. Бірки по вул. Поліська, 7 Любешівського району Волинської області, спадщину після смерті дружини, яка померла 18 квітня 2011 року, прийняв, але не оформив.
Вказала, що є спадкоємцем вищевказаного майна після смерті батька ОСОБА_10 відповідно до ст. 1261 ЦК України. Крім неї, іншими спадкоємцями за законом першої черги спадкування є сини спадкодавця ОСОБА_3, ОСОБА_8 та дочки спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від належної їм частки у спадщині. У визначений законом термін не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Також зазначила, що фактично прийняла спадщину, вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом садіння огороду, збиранням врожаю, доглядом та ремонтом житлового будинку.
Ухвалою Любешівського районного суду від 22 січня 2019 року постановлено прийняти до розгляду уточнені позовні вимоги позивача від 17 січня 2019 року.
В заяві про уточнення позовних вимог представник позивача ОСОБА_11 вказала, що тривалий час позивач вважала, що спадщину прийме найстарший брат ОСОБА_3, який перебував на заробітках в Російській Федерації, проте 20 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з відмовою від спадщини. З аналогічною відмовою звернулись і інші брат і сестри, через що позивач ОСОБА_1 зрозуміла, що вона є єдиною, хто бажає прийняти спадщину. Зазначила, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки ОСОБА_1 втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті матері, а потім і раптової смерті батька. Враховуючи, що спадкове майно після смерті ОСОБА_10, яке перераховане у позовній заяві від 16 листопада 2018 року, до цього часу ніким не прийняте, спадщина відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідачі діти ОСОБА_10 згідно письмових заяв відмовились від спадщини та не заперечують проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку.
Позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право, не може, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, у поданій до суду заяві представник позивача ОСОБА_11 просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Любешівського району Волинської області не зявився, селищний голова ОСОБА_12 у поданій до суду заяві щодо вирішення спору покладається на розсуд суду та просить розгляд справи проводити без участі представника органу місцевого самоврядування.
В судове засідання на розгляд справи відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не зявилися, але подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги позивача визнають, не заперечують проти їх задоволення та просили розглянути справу без їхньої участі.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 за життя була власником земельної частки (пай) в розмірі 0,2800 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455707, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,1513 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455708, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,3162 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455709, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,2413 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455710, виданого 16.12.2010 року; земельної частки (пай) в розмірі 0,1522 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №455711, виданого 16.12.2010 року.
18 квітня 2011 року ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 108822 від 19 квітня 2011 року.
Після її смерті спадщину прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем чоловік спадкодавця ОСОБА_10, який помер 02 червня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 172404 від 03 червня 2015 року.
Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на вказане вище спадкове майно. Право на спадщину після смерті ОСОБА_10 виникло в позивача ОСОБА_1 та в інших спадкоємців за законом першої черги спадкування, зокрема, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від належної їм частки у спадщині та до суду подали заяви, згідно яких не заперечують проти прийняття спадщини позивачем.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 за законом, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустила строк прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, в зв"язку з чим пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.
Керуючись 5, 12, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд, -
ОСОБА_13 ОСОБА_14 до ОСОБА_2 селищної ради Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.
ОСОБА_15 ОСОБА_14, як спадкоємцю за законом після смерті ОСОБА_10, який помер 02 червня 2015 року, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: