28 січня 2019 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/8067/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років,
26.11.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що протягом певного часу мешкала однією сімєю з відповідачем, який є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає. Тому просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.
У судове засідання позивач не зявилася, у позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Відзив відповідача на позовну заяву до суду не надходив.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 06.04.2018 року, актовий запис №178, відповідач записаний батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Нормами ст. 84 СК України визначено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, матеріальну допомогу на утримання позивача, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач не надає. Доходів позивача не достатньо для самостійного утримання дитини.
При визначенні розміру аліментів на утримання позивача, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною, має заробіток, оскільки доказів зворотнього не надав, а також те, що позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дитина проживає разом із позивачем, що безумовно потребує постійних матеріальних затрат.
Суд приходить до переконання, що аліменти на утримання позивача підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів розумності та справедливості, тому стягує аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 23.03.2021 року, що буде відповідати вимогам чинного законодавства та інтересам сторін по справі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати до спеціального фонду державного бюджету України.
На підставі ст. 75, 84 СК України, керуючись ст.ст. ст.ст. 3,5,12,13,18, 81, 258,263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років задовольнити повністю.
Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.11.2018 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку трьох років, тобто до 23.03.2021 року
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева