Справа № 404/333/19
Номер провадження 6/404/410/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшев Б.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавчий лист № 404/333/19 виданий 24.06.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 563 076,84 грн., 3% річних 43 781 грн. та 6068,58 грн. судового збору,

На підставі заяви стягувана та вищевказаного виконавчого документа, керуючись ст.ст. 3, 4, 24-27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 25.06.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку вручено адресату 02.07.2019 року, згідно відстеження пересилання поштових відправлень. Державним виконавцем 25.06.2019 року винесено постанову про арешт майна, належного боржнику, з метою забезпечення виконання рішення суду. Боржник перебуває у трудових відносинах із Фермерським господарством «ВІРА». Державним виконавцем розпочато перевірку майнового стану боржника, у тому числі здійснено спробу перевірки майнового стану боржника за адресою його проживання, втім двері відповідної квартири ніхто не відчинив, що відображено у акті від 04.07.2019 року. Внаслідок перевірки майнового стану боржника державним виконавцем з`ясовано з`ясовано, що за боржником обліковано транспортний засіб - автомобіль марки ГАЗ 2752, 2006 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , який постановою від 18.07.2019 року оголошено у розшук.

Не дивлячись на ряд застосованих заходів примусового виконання рішення суду, боржником явку до відділу не забезпечено, інформацію про майновий стан не повідомлено, належні відрахування із заробітної плати не були проведені.

Враховуючи викладене, виконавцем 13.08.2019 року повторно надіслано виклик боржнику до відділу із наданням пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документа, та також достовірних відомостей про майновий стан ОСОБА_1 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано ? житлового будинку у с.Соколівське. Даний будинок перебуває у іпотеці ПАТ «Державний ощадний банк України», який відмовив у надані дозволу на звернення стягнення на іпотечне майно у порядку ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 45 Додатків до позову).

Також фізична особа-підприємець ОСОБА_1 значиться орендарем ряду земельних ділянок, розташованих у с.Мар`ївка, Новомиргородськиого району, Кіровоградської області.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань боржник ОСОБА_1 значиться єдиним засновником та керівником (головою) ФГ "ВІРА", (ст. 28-31 Додатків до позову).

На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішень визначено звернення стягнення на корпоративні права боржника. На підставі викладеного виконавцем 16.08.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника - накладення арешту корпоративних прав, на підставі якої внесено відповідне обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - об`єкт обтяження - корпоративні права ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Лише після винесення зазначеної постанови та додаткової вимоги адресованої Фермерському господарству «ВІРА», бухгалтерія відповідного господарства розпочала звернення стягнення на заробітну плату боржника. Унаслідок цього, щомісячні відрахування з доходів боржника спрямовані на здійснення рішення суду у серпні 2019 року становили 488,40 грн, у вересні 2019 року - 504,80 грн. , у жовтні 2019 року - 496,60 грн., у листопаді - 496.60 грн.

На вимогу виконавця виконком Марийської сільської ради у відповіді від 11.09.2019 року повідомив, що боржник має на території ради земельну ділянку загальною площею 5.89 га, що належить йому на праві власності та обробляє самостійно; як фізична-особа підприємець орендує земельні ділянки загальною площею 144.93 га, є керівником фермерського господарства «Віра», що також орендує земельні ділянки площею 275.28 га. землі водного фонду 13,56 га. У 2019 році дані господарства на орендованих землях вирощували озиму пшеницю, озимий ячмінь, соняшник та кукурудзу (ст. 46 Додатків до позову).

Задовольнити вимоги стягувану було можливо унаслідок звернення стягнення на сільськогосподарську продукцію, що посіяна на полях, де орендарем значиться ОСОБА_1 . З метою ухилення від виконання рішення суду, 23.09.2019 року, боржником, що значився орендарем ряду земельних ділянок, зареєстровано їх суборенду, де суборендарем визначено Фермерське Господарство «ВІРА», де ОСОБА_1 значиться засновником та керівником (ст. 81-104 Додатків до позову).

У подальшому при проведенні виконавчих дій, виконавцем з`ясовано, що боржником затверджено зміни до статуту Фермерського господарства «ВІРА» 02.12.2019 року (ст. 58 Додатків до позову).

У п.3.2 зазначеного Статуту серед членів фермерського господарства визначено мати пружини засновника Господарства - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 (ст. ті Додатків до позову).

Згідно з ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/333/19 від 23.01.2019 року, що знаходиться у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 14.01.2019 року до Кіровського р/с м. Кіровограда надійшла позовна заява про стягнення з боржника боргу, однак відповідну позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. Номер цієї справи та провадження співпадає із номером справи та поводження зазначеними на виконавчому листі, що наразі перебуває на виконанні у відділі при мусового виконання рішень (ст. 2-3 Додатків до позову).

При дослідженні даних Реєтру "НАІС ДДАІ" МВС України щодо обліку транспортних засобів за боржником виконавцем з`ясовано, що боржник Територіальним сервісним центром 3541 15.01.2019 перереєстровано транспортний засіб Mercedes-Benz CLS 350 ОСОБА_1 на нового власника - ОСОБА_3 (що матір`ю його дружини та членом Фермерського Господарства «ВІРА»). Ідентичні дії з цим же складом сторін здійснено 16.01.2019 року щодо іншого транспортного засобу, який належав ОСОБА_1 - МАЗ НОМЕР_4 (ст. 4-5 Додатків до позову). Тобто, після подачі стягувачем позову до суду, боржником здійснено відчуження транспортних засобів матері своєї дружини.

Держаний виконавець вважає, що у діях боржника наявний ряд ознак щодо потенційної фіктивності договорів щодо відчуження належних йому транспортних засобів члену своєї сім`ї з метою ухилення від виконання рішення суду.

Виконавцем 11.12.2019 року повторно здійснено перевірку майнового стану боржника за адресою зазначеною у виконавчому документі - АДРЕСА_1 . За наслідками вказаних дій виконавцем складено акт та здійснено фотофіксацію.

На підставі відповіді Управління ДМС України в Кіровоградській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 29.07.2015 року був документований паспортом громадянина України для виїзду НОМЕР_5 , органом 3502.

Добровільно боржником, жодного разу навіть частково, вищевказане виконавче провадження не виконувалось та не виконується.

В судовому засідання представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. підтримав подання та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Суд, заслухавши пояснення представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В., дослідивши матеріали подання, вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з свою власну.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Аналізуючи ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» суд приходить до висновку, що Законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так, відповідно до п. п. 13, 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження, окрім іншого, має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена, враховуючи святкові та вихідні дні 02.01.2020.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Б. Варакіна