Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 569/9802/15-ц

провадження № 61-20875св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міського виконавчого комітету,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року у складі судді Головчака М. М. та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Шеремет А. М., Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Страхової компанії «Глобус» (далі - СК «Глобус»), ОСОБА_3, третя особа - відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міського виконавчого комітету, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

2. Позовна заява мотивована тим, що 27 травня 2014 року о 21 год. 15 хв. на нерегульованому перехресті вулиць Київської, Данила Галицького та вул. Костромської у м. Рівне відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1, допустив наїзд на велосипедистку - неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_2 завдано тяжких тілесних ушкоджень, а саме: політравми, травматичний шок ІІ ступеня, важка хребтово-спинномозкова травма, відкритий уламковий перелом правої стегнової кістки в середині зі зміщенням, забійна рана правого колінного суглоба, забій органів грудної клітини з переломами ребер, двобічний гемопневмоторакс, перелом верхньої щелепи із втратою зубів 21/123, забійна рана альвеолярного паростка верхньої щелепи справа, забійна рана нижньої губи справа, перелом перегородки носа, забої та осадження обличчя. ОСОБА_2 з моменту отримання ушкоджень постійно знаходиться на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується медичною документацією.

Внаслідок отриманих травм дитина залишилась інвалідом І (А) групи.

4. Зазначав, що на лікування дочки було загалом витрачено 212 429,29 грн. Водночас, обґрунтовуючи моральні страждання дочки, вказував, що остання виграла поїздку на мовні курси до Німеччини з 27 серпня 2014 року, проте не змогла нею скористатись, адже вимушена пересуватись в інвалідному візку (паралізоване тіло нижче грудей), потребує постійного стороннього догляду. Дочка не може продовжувати навчання та здобувати освіту, позбавлена спілкування з друзями у зв'язку з отриманими травмами, весь час відчуває себе пригніченою та самотньою, страждає через понівечену зовнішність та незворотні проблеми із здоров'ям, відчуває, що втратила сенс життя та майже не посміхається. Розмір моральної шкоди оцінив у сумі 789 264 грн.

5. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд:

5.1 зобов'язати відповідачів відшкодувати майнову та моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я ОСОБА_2 джерелом підвищеної небезпеки;

5.2 стягнути із СК «Глобус» на його користь в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з лікуванням, 100 000 грн та 5 000 грн - на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з каліцтвом;

5.3 стягнути зі ОСОБА_3 на його користь в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з лікуванням, 112 429,29 грн та 784 264 грн на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з каліцтвом.

6. Під час розгляду справи, 02 жовтня 2015 року, позивач звернувся до суду із заявою про залишення без розгляду позовних вимог у частині зобов'язання СК «Глобус» відшкодувати майнову та моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я ОСОБА_2 джерелом підвищеної небезпеки; стягнення із СК «Глобус» на його користь в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди, пов'язаної з лікуванням, 100 000 грн та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з каліцтвом.

7. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до СК «Глобус» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

8. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 задоволено частково.

8.1 Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування майнової шкоди 80 797,81 грн та 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових втрат.

8.2 Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що шкода, заподіяна ОСОБА_2 внаслідок наїзду на неї автомобіля, підлягає відшкодуванню відповідачем як особою, яка її завдала та яка на відповідній правовій підставі керувала джерелом підвищеної небезпеки, оскільки останній у судовому засіданні не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

8.3 При визначенні розміру моральної шкоди судом враховані принципи виваженості, розумності та справедливості, а майнової шкоди - надані позивачем докази, які підтверджують факт лікування ОСОБА_2, у тому числі і за кордоном, а також витрати, пов'язані з її транспортуванням до закладів охорони здоров'я.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

9. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року залишено без змін.

9.1 Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав усім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

10.1 Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували вимоги статті 1193 ЦК України, відповідно до змісту якої під час вирішення питання про відшкодування шкоди необхідно також враховувати вину потерпілого і матеріальне становище особи, яка її завдала. Так, постановою слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України у Рівненській області від 31 серпня 2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 травня 2014 року за № 00000226 за фактом порушення ПДР особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, закрито за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України. Водночас зі змісту указаної постанови вбачається, що досудовим слідством встановлено причинно-наслідковий зв'язок між діями потерпілої, що полягає у порушенні ПДР, та завданою шкодою.

Апеляційним судом не досліджено та не встановлено питання розміру здійсненої страхової виплати, що в свою чергу призвело до подвійного відшкодування однієї і тієї ж шкоди.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

11. Відзив на касаційну скаргу позивачем до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

13. Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14. Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15. У травні 2018 року цивільну справу № 569/9802/15-ц передано до Верховного Суду.

16. Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2018 року справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Рівненського міського виконавчого комітету, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

17. Судами встановлено, що 27 травня 2014 року о 21 год. 15 хв. на нерегульованому перехресті вулиць Київської, Данила Галицького і Костромської у м. Рівне ОСОБА_3, керуючи автомобілем Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_1, допустив наїзд на велосипедистку - неповнолітню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18. Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому від 11 грудня 2014 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда до 18 років на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та надбавку на догляд за нею (а. с. 8).

19. Згідно з перевідним епікризом, виданим КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня», неповнолітня ОСОБА_2 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 27 до 28 травня 2014 року з діагнозом: політравма, травматичний шок ІІ ступеня, забій ОГК, ускладнена спинальна травма, перелом TH5-TH7 хребців клінічно, забій спинного мозку важкого ступеня, Франке А, відкритий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням, забійна рана правого колінного суглоба. Для подальшого лікування дитина переведена до відділення нейрохірургії Рівненської міської лікарні (а. с. 9). У подальшому неповнолітня ОСОБА_2 неодноразово перебувала у лікарнях через отримані травми.

20. Постановою слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України у Рівненській області від 31 серпня 2015 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 травня 2014 року № 00000226 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та діях ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України (а. с. 161-164).

21. Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6652529 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в СК «Глобус». Забезпечений транспортний засіб - «Nissan Maxima QX», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с.15).

Позиція Верховного Суду

22. Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

23. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

24. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

25. Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

26. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

27. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частина друга статті 1167 ЦК України).

28. Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

29. Таким чином, встановивши, що заподіяння ОСОБА_2 шкоди є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки у вигляді наїзду на неї транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5, спірні правовідносини не потребують встановлення його вини у силу вимог статті 1167 ЦК України, останній у судовому засіданні не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування цієї шкоди саме відповідачем.

30. Задовольняючи позов частково, судами встановлено дійсний розмір витрат, понесених позивачем у зв'язку з лікуванням потерпілої ОСОБА_2, та враховано вимоги виваженості, розумності та справедливості під час визначення суми, яка підлягає стягненню з відповідача на відшкодування моральної шкоди.

31. При цьому посилання ОСОБА_5 на необхідність врахування положень частин другої, четвертої статті 1193 ЦК України щодо можливості зменшення розміру відшкодування судом правомірно визнані необґрунтованими, оскільки дії потерпілої під час ДТП кваліфіковано як просту необачність.

32. Відповідно до частини другої статті 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

33. Встановлення обставин, які вказували б на характер таких дій потерпілого та їх наявність, має досліджуватись судом у кожному конкретному випадку на підставі наявних у матеріалах справи доказів відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року.

34. Заперечуючи проти позову, відповідач надав суду постанову про закриття кримінального провадження щодо нього, в якій зазначено про відсутність у його діях складу кримінального правопорушення, з огляду на проведені у справі експертизи.

35. Водночас відповідачем не доведено, що саме груба необережність потерпілої ОСОБА_2 сприяла виникненню ДТП та завданню їй шкоди.

36. Що стосується доводів заявника про те, що суди не врахували вимоги статті 1194 ЦК України, якою визначено обов'язок винної особи частково відшкодувати завдану шкоду у випадку недостатності страхової виплати, колегія суддів зазначає наступне.

37. Підстави виникнення у страховика обов'язку зі здійснення страхового відшкодування та порядок його виплати передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

38. Доказів на підтвердження того, що вказана подія кваліфікована страховиком як страховий випадок, а також притягнення відповідача до адміністративної чи кримінальної відповідальності, що вказувало б, у свою чергу, на наявність передумов для настання цивільно-правової відповідальності відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріали справи не містять.

39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

40. Згідно з положеннями статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

41. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк