Справа № 357/7405/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2016 року присуджено стягувати з нього аліменти на користь відповідачки на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3 000 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що з 01.03.2017 року працює механіком гаража у Філії КЗ КОР «Київський обласний цент екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Білоцерківська станція екстреної медичної допомоги», де отримує заробітну плату, з якої відраховується більше 70% на сплату аліментів, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Вказує, що сплата аліментів в розмірі 3000 грн. 00 коп. позбавляє його можливості до нормального існування. А тому, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3 000 грн. 00 коп., щомісячно до 1/3 його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачка, у встановлений судом строк, скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відповідачка зазначає, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, зокрема, позивачем не зазначено, що у його власності перебуває автомобіль марки «AUDI» Q7, вартість якого складає 895 960 грн., крім того вказує, що аліменти у різний період утримуються у різних сумах, що вказує на те, що бухгалтерією дотримуються вимоги ст. 128 КЗпП України. Разом з тим, відповідачка просить при вирішенні справи врахувати те, що донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною-інвалідом та потребує від позивача матеріальної допомоги в достатньому розмірі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити.

Так, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2016 року було присуджено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн., починаючи з 08 листопада 2016 року і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач працює в Філії Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний цент екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Білоцерківська станція екстреної медичної допомоги» на посаді механік гаража, що підтверджується копією трудової книжки та за період з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 29 630 грн. 60 ком, що підтверджується довідкою про доходи №93 від 25.06.2018 року.

Позивач вважає, що розмір аліментів перевищує 70% відрахувань із його заробітної плати, що суперечить ст. 128 КЗпП України, у звязку з чим він позбавлений можливості на нормальне існування.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу(ч. 2 ст. 182СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналіз наведених положень Сімейного кодексу України дає підстави для висновку про те, що саме одержувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 до суду з позовом про зменшення розміру аліментів не звернувся, а звернувся з позовом про зміну способу стягнення аліментів з твердого розміру на частку, що не передбачено законом, та що свідчить про невірно обраний спосіб захисту своїх порушених прав, оскільки таке право надано лише стягувачу.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5