РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/462/16-ц

Провадження №2/568/26/19

22 січня 2019 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Саган В.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому засіданні у м. Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

встановив:

в Радивилівський районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Радивилівського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно. Свою позовну заяву мотивує тим, 21.03.2015 року померла його мама ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. До спадкового майна померлої входять земельна ділянка, розміром 0,2500 га, кадастровий номер: :01:002:0012; земельна ділянка розміром 0,2554 га, кадастровий номер: :01:002:0013; земельна ділянка розміром 0,1980 га, кадастровий номер: :01:002:0014; земельна ділянка розміром 0,1466 га, кадастровий номер: :01:002:0015, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Радивилівського району Рівненської області, в с. Іващуки, Радивилівський район, Рівненська область. Позивач, як спадкоємець за законом не отримала свідоцта про право власності, у зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем ОСОБА_3 після отримання свідоцтва про право на спадщину від 16.11.2012 року за номером 1415 не було проведено державну реєстрацію земельних ділянок у встановленому законом порядку.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Радивилівського району Рівненської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява, щодо розгляду справи за відсутності їхнього представника, заперечень проти позову не мають.

Ухвалою суду від 29.10.2018 р. призначено судовий розгляд справи та витребувано спадкову справу № 189/2015, заведену після смерті ОСОБА_3 Ухвалою суду від 22.01.2019 р. залучено правонаступника відповідача ОСОБА_4 сільської ради - ОСОБА_2 сільською радою Радивилівського району Рівненської області. Інших процесуальних дій не вчинялося.

Заслухавши пояснення позивача, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши інші докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом доведений і підлягає задоволенню.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №168703 встановлено, що ОСОБА_3 померла 21.03.2015 року (а.с.8).

Із довідок №382, № 383 від 06.04.2016 року, виданих ОСОБА_4 сільською радою Радивилівського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_3 була постійною жителькою с. Іващуки, вул. Центральна, 24, Радивилівського району, Рівненської області до дня її смерті - 21.03.2015 року і в склад її сімї входили чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_1, останній зареєстрований та проживає за вказаною адресою (а.с.9,10). Згідно довідки №303 від 23.03.2015 року, виданої ОСОБА_4 сільською радою Радивилівського району Рівненської області встановлено, що ОСОБА_1 здійснював поховання своєї матері ОСОБА_3, яка померла 21.03.2015 року (а.с. 11).

Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, яка померла 02.11.2011 року, та спадкоємцем її майна а саме: 1. приватизованої земельної ділянки розміром 0,2500 га, що знаходиться в с. Іващуки, вул. Центральна, 24, Радивилівський район, Рівненська область та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК№ 294522, виданого ОСОБА_4 сільською радою 21.10.2011 року; 2. приватизованої земельної ділянки розміром 0,1980 га, що знаходиться в с. Іващуки Радивилівського району Рівненської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 294524, виданого ОСОБА_4 сільською радою 21.10.2011 року; 3. приватизованої земельної ділянки розміром 0,1466 га, що знаходиться в с.Іващуки Радивилівського району Рівненської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 294525, виданого ОСОБА_4 сільською радою 21.10.2011 року; 4. приватизованої земельної ділянки розміром 0,2524 га, що знаходиться в с. Іващуки Радивилівського району Рівненської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 29453, виданого ОСОБА_4 сільською радою 21.10.2011 року (а.с. 19), отже ОСОБА_3 належно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 294522 від 21.10.2011 р. ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:002:0012 (а.с.14).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №294523 від 21.10.2011 р. ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,2554 га, кадастровий номер :01:002:0013 (а.с.16).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №294524 від 21.10.2011 р. ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,1980 га, кадастровий номер :01:002:0014 (а.с.18).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №294525 від 21.10.2011 р. ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,1466 га, кадастровий номер :01:002:0015 (а.с.20).

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Радивилівської районної державної нотаріальної контори від 10.02.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за закономна майно, яке залишилося після смерті 21.03.2015 року ОСОБА_3, а саме, на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0012, :01:002:0013, :01:002:0014, :01:002: 0015, у звязку з відсутністю відомостей та документів, необхідних для його видачі (а.с.13).

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 41554282 та № 41554288 від 19.09.2015 р., державний нотаріус ОСОБА_7 завела спадкову справу після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.03.2015 р. (а.с.47, 48).

Згідно свідоцтва про народження ІІІ-ГЮ № 269199, виданого 14.10.1989 року ОСОБА_4 сільською радою Червоноармійського району Ровенської області вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками позивача ОСОБА_1 (а.с.50).

Суд, встановивши наявність приватно-правового спору, який виник із спадкових правовідносин, при вирішенні останнього вбачає за необхідне застосування наступних норм права.

Норми ст. 1217 ЦК України вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за законом.

Батько позивача та чоловік спадкодавця ОСОБА_5 та сестра і дочка спадкодавця ОСОБА_8 відмовилися від спадкового майна після смерті ОСОБА_3, що підтверджується їх заявою від 11.09.2015 р. (а.с. 44, 45).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із досліджених матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є дитиною спадкодавця ОСОБА_3, а відтак є спадкоємцем першої черги.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1, відомості щодо інших осіб, які вправі претендувати після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування повністю або частково на земельні ділянки в ході судового розгляду не встановлено, що обєктивно підтверджується матеріали справи та поясненнями позивача та не оспорюється відповідачем.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи встановлено, що позивач проживав разом із спадкодавцем та звернувся із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого заведена спадкова справа.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, держава бере на себе обов'язок у забезпеченні реалізації та захисту права на власність.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що неотримання свідоцтв про право на спадщину не залежить від волі позивача та причина неотримання останніх є об'єктивною, а відтак на державу покладений обов'язок у її вирішенні.

А отже ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, належним чином оформив свої спадкові права, так як звернулась у встановлений строк з відповідною заявою до нотаріальної контори.

Як вбачається із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі та представник позивача просив не покладати судові витрати на відповідача, а відтак, враховуючи, що сторона у справі вправі використовувати свої права на власний розсуд, а відтак судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 сільської ради Радивилівського району Рівненської області (, місцезнаходження: вул. Берестецька, 145, с. Козин, Радивилівський район, Рівненська область) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_3, а саме: - земельну ділянку розміром 0,2500 га, кадастровий номер: :01:002:0012, місцезнаходження: с. Іващуки, вул. Центральна, 24, Радивилівський район, Рівненська область; - земельну ділянку розміром 0,2554 га, кадастровий номер: :01:002:0013, місцезнаходження: с. Іващуки, Радивилівський район, Рівненська область; - земельну ділянку розміром 0,1980 га, кадастровий номер: :01:002:0014, місцезнаходження: с. Іващуки, Радивилівський район, Рівненська область; - земельну ділянку розміром 0,1466 га, кадастровий номер: :01:002:0015, місцезнаходження: с. Іващуки, Радивилівський район, Рівненська область.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення - 25 січня 2019 року.

Суддя М.В. Панчук