Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участі секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 звернулися до суду з позовом до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області, , місцезнаходження: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, в якому просять встановити факт того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно та на законних підставах проживає на території України починаючи з 01.01.1989 року по теперішній час, зокрема на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року); встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно та на законних підставах проживає на території України починаючи з 01.01.1989 року по теперішній час.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Артік, Артікський район, Вірменська РСР.

07 грудня 1988 року його дядько (по матері) ОСОБА_4 , який проживав на той час на території УРСР, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У 1989 році ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_3 переїхав до свого дядька ОСОБА_4 , та проживали з 1989 по 1994 рік без реєстрації та з 1994 по 2007 рік з відповідною реєстрацією в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

17.11.2006 року ОСОБА_8 уклав з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2007 року, ОСОБА_8 , та з вересня 2007 року його мати ОСОБА_3 , виїхали з будинку ОСОБА_4 , та стали проживати у придбаній квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_8 та ОСОБА_3 у 1989 році приїхавши в Україну, весь час проживали на території України, з 08.12.2014 року по сьогоднішній день ОСОБА_8 працює в Філії «Укрінтеравтосервіс-Одеса» УДП «Укрінтеравтосервіс», а у 2018 році на території України у нього народився син, що є також підтвердженням того, що ОСОБА_8 постійно проживав на території України.

Так, на сьогоднішній день ОСОБА_8 , має намір відповідно до Закону України «Про громадянство України» набути громадянство України за територіальним походженням.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 30.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_8 , ОСОБА_3 залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

16.09.2019 року позивачі недоліки, зазначені в ухвалі суду від 30.08.2019 року усунули та ухвалою суду від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21.10.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

У підготовчому судовому засіданні 07.11.2019 року ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_8 не з`явився, від представника позивача - адвоката Дворнікової А.Ю. до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за відсутністю позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Артік, Артікський район, Вірменська РСР, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 , що видана органом 5101 від 09.10.2015 року (а.с. 9 - 10).

07 грудня 1988 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (дядько позивача) було укладено договір купівлі-продажу за реєстровим № 1-7587 житлового будинку з надвірними господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 22 - 25, 26).

В 1989 році ОСОБА_8 разом з матір`ю ОСОБА_3 переїхав до свого дядька ОСОБА_4 , та проживали з 1989 по 1994 рік без реєстрації та з 1994 по 2007 рік з відповідною реєстрацією в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією відповідних сторінок з домової книги

17.11.2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4779. Право власності за ОСОБА_8 було зареєстровано 04.12.2006 р. (а.с.27 - 28, 29 - 30, 31).

Як вбачається з довідки про стан сім`ї та реєстрацію від 20.02.2019 року ОСОБА_8 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.02.2007 року (а.с. 42).

Відповідно до довідки Філії «Укрінтеравтосервіс-Одеса» УДП «Укрінтеравтосервіс» № 46 від 18.09.2018 року ОСОБА_8 працює в Філії «Укрінтеравтосервіс-Одеса» УДП «Укрінтеравтосервіс» з 08.12.2014 року по теперішній час на посаді в.о.директора (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про народження №1982 (а.с. 12).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником відповідача не надано суду доказів, які б спростовували доводів позовної заяви ОСОБА_8 .

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України у певний час.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4-7, 10-13, 19, 81, 89, 258, 264, 265, 268, 315-319, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_8 до Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя Л.С. Єршова