ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/926/19
номер провадження 2-о/695/62/19
У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

11 липня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг у місті Золотоноша, виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про встановлення юридичного факту належності на праві приватної власності об`єкта нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності на праві приватної власності об`єкта нерухомого майна.

Дана справа перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду та призначена до розгляду.

У ході вивчення матеріалів справи судом було встановлено, що заявник просить суд в порядку окремого провадження встановити факт належності їй на праві приватної власності нерухомого майна. Так заявник зазначає, що їй належить 1/2 частина будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Інша частина вказаного будинку належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зруйнували належну їм 1/2 частини будинку та побудували відокремлену будівлю. Таким чином заявник наполягає, що залишилася єдина частина майна, яка належить саме їй. За таких умов заявник, через свого представника, звернулася до відповідних органів по питанню переоформлення майна. Однак перереєстрація права власності на вказане вище будинковолодіння за відсутності правовстановлюючого документу неможлива, а тому заявник звернулася до суду із вказаною заявою про встановлення факту належності їй на праві власності вказаного будинку.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає що вказану заяву слід залишити без розгляду виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом із тим з матеріалів справи вбачається, що заявник просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, не маючи при цьому відповідних правовстановлюючих документів на нього.

При цьому згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними 25.05.1998 року, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно, чи зареєстровано за іншою особою.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", роз`яснено, що встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. На підтвердження цього факту заявник подає докази щодо неможливості одержання ним відповідного документа або його поновлення.

Слід розрізняти судовий порядок встановлення факту володіння будівлею на праві приватної власності від судового порядку визнання права власності на будівлю. У першому випадку справи розглядаються в порядку окремого провадження, у другому - у позовному провадженні за нормами ЦК.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Із заявлених заявником вимог, вбачається, що дані вимоги не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, відповідно, такий спір належить вирішувати у порядку позовного провадження, а тому, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності на праві приватної власності об`єкта нерухомого майна слід залишити без розгляду, розяснивши заявнику, що вона вправі звернутися до суду із позовом у порядку позовного провадження.

На підставі зазначеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг у місті Золотоноша, виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про встановлення юридичного факту належності на праві приватної власності об`єкта нерухомого майна залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що заявлені нею вимоги можуть бути розглянуті у порядку загального або спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.