ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1109/19
провадження № 2/691/625/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Городищенської міської ради Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Городище Черкаської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області 11 березня 2003 року Серії НОМЕР_1 , актовий запис №64. ОСОБА_3 була її рідною бабою, остільки згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є її батьками. Батьками її батька були ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133,135 СК України №6. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,89 га кадастровий номер :02:002:0996 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Городищенської міської ради Черкаської області, яка належала їй на підставі Державного Акту на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466 виданого згідно рішення Городищенської міської ради Черкаської області 29 жовтня 2002 року №3-49/24 і зареєстрований у Книзі реєстрації Державних Актів на право приватної власності на землю від 16 грудня 2002 року №740. За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. З метою оформити спадщину, звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М., але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2019 року по причині відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Оригінал Державного Акту на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466 виданого згідно рішення Городищенської міської ради Черкаської області 29 жовтня 2002 року №3-49/24 був втрачений. З метою успадкування спадкового майна, прийняла рішення звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та просив вимоги позивача задоволити.

Представник відповідача Городищенської міської ради Черкаської області, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав лист від 26 вересня 2019 року за №5566 в якому зазначив на можливість розгляду справи у його відсутності та задоволенні позовних вимог.

Неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як повідомлений вчасно та належним чином про судовий розгляд. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вислухавши представника позивача, вивчивши зміст листа відповідача про визнання позову, дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

До спірних правовідносин, що виникли на час відкриття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд застосовує норми законодавства, які чинні на період відкриття спадщини, остільки відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.ст.524,525 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст.548,549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 531 ЦК УРСР встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

В судовому засіданні встановлено і це підтверджується доказами у справі, що позивач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.9). Батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133,135 СК України №6 (а.с.12). Відповідно до свідоцтв про смерть Серії НОМЕР_4 від 06 вересня 2019 року та Серії НОМЕР_1 від 11 березня 2003 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-11). За життя ОСОБА_3 належала земельна ділянка 1,89 га за кадастровим номером :02:002:0996 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Городищенської міської ради Черкаської області, яка належала їй на підставі Державного Акту на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466 виданого згідно рішення Городищенської міської ради Черкаської області 29 жовтня 2002 року №3-49/24 і зареєстрований у Книзі реєстрації Державних Актів на право приватної власності на землю від 16 грудня 2002 року №740 (а.с.13). Позивач, звернувшись із відповідною заявою до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Соколової О.М., отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2019 року по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.14). Із змісту листа відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04 вересня 2019 року №29-23-0.230-194/101-19 вбачається, що за ОСОБА_3 обліковується Державний Акт на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466 виданий згідно рішення Городищенської міської ради Черкаської області 29 жовтня 2002 року №3-49/24 і зареєстрований у Книзі реєстрації Державних Актів на право приватної власності на землю від 16 грудня 2002 року №740 на земельну ділянку 1,89 га за кадастровим номером :02:002:0996 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Городищенської міської ради Черкаської області (а.с.15). Вартість вище зазначеної земельної ділянки становить 38534,48 грн., що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 вересня 2019 року (а.с.17-20). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні правовстановлюючі документи на земельну ділянку втрачено, що змусило подати оголошення в газету «Вісник Городищини» від 06 вересня 2019 року №36 (а.с.16).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права спадкування, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку Держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

Перешкод для прийняття спадщини після померлої, судом не встановлено. З метою узаконення спадщини, за наявності правових підстав для того, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право спадкування на земельну ділянку, розташовану в межах Городищенської міської ради Черкаської області в порядку спадкування за законом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка має право та виявила бажання юридично оформити право на майно спадкодавця, тобто, на земельну ділянку, яка належала їй на праві власності.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126, 133,135 СК України №6; копіями свідоцтв про смерть Серії НОМЕР_4 від 06 вересня 2019 року та Серії НОМЕР_1 від 11 березня 2003 року; копією Державного Акту на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466; копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2019 року; копією листа відділу у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 04 вересня 2019 року №29-23-0.230-194/101-19; копією Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 вересня 2019 року; копією газети «Вісник Городищини» від 06 вересня 2019 року №36

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Городищенської міської ради Городищенського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 1,89 га, кадастровий номер :02:002:0996, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Городищенської міської ради Черкаської області згідно Державного Акту на право власності на землю Серії ІІ-ЧР №020466 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити відповідачу, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко