КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/466/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Фролова І.В., -

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення суду таухвалити нове рішення про задоволенняпозовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб проти апеляційної скарги заперечив.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь»проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав вважати, що позивачу завдано майнової шкоди, оскільки він є кредитором банку, його вимогу акцептовано в реєстрі вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» в четверту чергу на суму 1 310 477 грн 24 коп.

Колегія суддів погоджується із висновками суду.

Встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року зобов'язано ПАТ «Банк «Київська Русь» переказати кошти у розмірі 1 279 394 грн 00 коп. з поточного рахунку ОСОБА_1 відкритого в ПАТ «Банк «Київська Русь», на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс», відкритого в АТ «УкрСиббанк».

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року змінено в частині стягнення з ПАТ «Банк «Київська Русь» судового збору, в іншій залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 20 квітня 2016 року у задоволенні заяви ПАТ «Банк «Київська Русь» про скасування ухвали суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у позові відмовлено.

08 липня 2015 року Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 758/3419/15-ц на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року.

16 липня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

10 грудня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 758/3419/15-ц на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено, у зв'язку із перебуванням ПАТ Банк «Київська Русь» в стані ліквідації.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що рішення суду від 12 травня 2015 року протиправно не було виконано боржником.

Позивач зазначає, що неправомірним невиконанням рішення працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ВолковимО.Ю., позивачу було завдано майнову шкоду, згідно висновку експертного економічного дослідження від 10 березня 2017 року № 19/17, у розмірі 2 112 825 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 190 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 березня 2015 року № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Банк «Київська Русь» - Волкова О.Ю.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 20 березня 2015 року по 19 червня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 16 липня 2015 року № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 липня 2015 року № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» було розпочато процедуру ліквідації банку з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» - Волкова О.Ю.

23 червня 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1085 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» на два роки до 16 липня 2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1706 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь».

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті;

1-1) сплати регулярного збору до Фонду;

2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті;

3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку;

4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю тощо, що надійшли до банку з дня початку здійснення процедури виведення банку з ринку;

5) виконання операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань у відповідності до п. 54 ч. 1 ст. 2 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є кредитором.

Задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку та черговості, встановлених статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Колегія суддів вважає, що підстави для покладення на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб обов'язку відшкодувати позивачу збитки відсутні, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти за вкладами, лише у спосіб та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вбачається, що на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідачем від ОСОБА_1 прийнято заяву про визнання його кредитором та акцептовано в реєстрі вимог кредиторів ПАТ «Банк «Київська Русь» в четверту чергу на суму 1 310 477 грн 24 коп.

Такі дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин не є кредитором ПАТ «Банк «Київська Русь», колегія суддів не приймає, оскільки вони є помилковими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вчинено всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії для виконання рішення суду від 12 травня 2015 року, рішення протиправно не виконане боржником, що завдало ОСОБА_1 майнової шкоди, колегія суддів не приймає, оскільки виконавче провадження постановою державного виконавця закінчено, а питання повернення коштів вирішуються Фондом відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 вересня 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 19 лютого 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко