Номер провадження: 22-ц/813/300/19
Номер справи місцевого суду: 505/2458/18
Головуючий у першій інстанції Івінський О.О.
Доповідач Калараш А. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 року м. Одеса

Справа № 505/2458/18

Провадження № 22-ц/813/300/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Івінського О.О. 05.10.2018 року в м. Подільськ,Одеської області,

встановив:

Цивільна справа перебуває в провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів, а саме визнання кредитного договору №2008/694-Ф03.9/148 від 22.08.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем - недійсним.

02 жовтня 2018 року позивачем була подана заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої ОСОБА_2 посилався на те, що предметом оспорюваного договору іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки іпотекодержатель, відповідач по справі, постійно телефонував з погрозами щодо відібрання квартири, тому існує ймовірність незаконного звернення стягнення на вказане нерухоме майно за виконавчим приписом натаріуса.

Позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності позивачу, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Є., 22.08.2008 року по реєстру №1956, зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 22.08.2008 року №30969332.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2018 року, в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Украсоцбанк» про захист прав споживача - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2018 року у справі №505/2458/18 та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд невірно встановив обставини справи та не звернув уваги на те, що існує загроза незаконного звернення стягнення відповідачем предмету іпотеки, про що свідчать телефонні дзвінки від відповідача до ОСОБА_2 з відповідними погрозами. Доводи апеляційної скарги тотожні змісту заяви про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності необхідності у вжитті заходів забезпечення позову .

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ПАТ «Укрсоцбанк», про захист прав споживачів, а саме визнання кредитного договору №2008/694-Ф03.9/148 від 22.08.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем - недійсним ( а.с.1-6).

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу укладення кредитного договору.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі.

02 жовтня 2018 року позивачем була подана заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої ОСОБА_2 посилався на те, що в забезпечення оспорюваного кредитного договору, між сторонами 22.11.2008 року було укладено договір іпотеки № 1961, предметом іпотеки якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-15). Іпотекодержатель, відповідач по справі, постійно телефонував до позивача з погрозами щодо відібрання квартири, тому на думку ОСОБА_2 є ймовірність незаконного звернення стягнення на вказане нерухоме майно за виконавчим приписом натаріуса (а.с.58).

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на предмет іпотеки - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, позивач ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову посилався на те, що отримує телефонні дзвінки адресовані від ПАТ «Укрсоцбанк» з погрозами про відібрання квартири, що дає підстави вважати про наявність загрози звернення стягнення на нерухоме майно за виконавчим написом нотаріуса.

Однак, зазнаючи про можливе використання іпотекодержателем права на позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки, ОСОБА_2 не надав доказів про існування простроченої суми заборгованості за основним зобовязанням, що дає правову підставу іпотекодержателю реалізувати право на звернення стягнення на нерухоме майно за виконавчим написом нотаріуса .

Окрім цього, ст.38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено обов"язок іпотекодержателя повідомити за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу іпотекодавця про укладення договору.

Матеріали справи не містять будь-яких даних про отримання такого повідомлення позивачем від іпотекодержателя.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову через недоведеність існування підстав загрози незаконного звернення стягнення іпотекодержателем на нерухоме майно за виконавчим написом нотаріуса.

Окрім того, обраний позивачем ОСОБА_2 захід забезпечення позову - накладення арешту на предмет іпотеки, не забезпечує виконання рішення суду про визнання договору кредиту недійсним у майбутньому.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, як така що постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2018 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18.02.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова