ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/6606/15-ц

провадження № 22-ц/4809/79/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Черненка В.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року, у складі головуючого судді Іванової Н.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Весна» про поновлення на посаді директора та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Весна» (далі ПрАТ «Весна»).

З урахуванням заяв про уточнення позовних вимог просила:

-поновити її на посаді директора ПрАТ «Весна» з 01.09.2015 року;

-стягнути з ПрАТ «Весна» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.09.2015 року до розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 18.04.2014 року вона рішенням Наглядової ради була призначена на посаду директора ПрАТ «Весна».

На виконання рішення Наглядової ради було видано наказ про призначення її на посаду директора.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивачу стало відомо, що з 01.09.2015 року вона не є керівником ПрАТ «Весна».

Позивача було звільнено з посади директора згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та на підставі рішення Наглядової ради від 31.08.2015 року.

Тобто, відбулося звільнення працівника з ініціативи власника.

Своє звільнення з посади, позивач вважає незаконним та безпідставним, оскільки у день звільнення вона перебувала у відпустці згідно наказу від 28.08.2015 року № 10, а саме: у період з 28.08.2015 року по 08.09.2015 року включно.

Крім того, 01.09.2015 року позивач перебувала на лікарняному, про що їй виданий листок непрацездатності серії АГН № 207926.

Вважає, що відповідачем було порушено порядок звільнення, а тому відповідно до положень ст. 235 КЗпП України відповідач зобов'язаний поновити її на попередній роботі з 01.09.2015 року та виплатити заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки спір було врегульовано поза судовий спосіб.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позовних вимог. Вказує, що судом не взято до уваги те, що вона була звільнена в період її тимчасової непрацездатності, а також у період її перебування у відпустці, чим порушено норми трудового законодавства. Крім того, її до цього часу не допускають до виконання службових обов'язків.

Також, позивач не погоджується із висновком суду, що станом на 01.09.2015 року вона була директором ПрАТ «Весна», оскільки протокол Наглядової ради ПрАТ «Весна» від 31.08.2015 року щодо розірвання з нею контракту визнано незаконним лише 17.02.2016 року, а з позовом вона звернулася у вересні 2015 року коли правопорушення тривало.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами апеляційної скарги та просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, пояснення представника відповідача, який просив відмовити у її задоволенні, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу № 5 засідання Наглядової ради ПрАТ «Весна» від 18.04.2014 року було звільнено з посади директора ПрАТ «Весна» ОСОБА_3, у зв'язку з його смертю. Призначено директором ПрАТ «Весна» і особою, яка має право вчиняти дії без довіреності, у тому числі і підписувати договори ОСОБА_1 Затверджено умови контракту з ОСОБА_1 на виконання обов'язків директора ПрАТ «Весна», доручено підписати від імені Товариства вказаний контракт голові Наглядової Ради ОСОБА_4 (а.с. 7-8).

Наказом директора ПрАТ «Весна» № 6 від 18.04.2014 року згідно протоколу засідання Наглядової ради ПрАТ «Весна», протокол № 5 від 18.04.2014 року, ОСОБА_1 призначено директором ПрАТ «Весна» з 18.04.2014 року, з окладом згідно штатного розпису (а.с. 9).

Між ПрАТ «Весна» та ОСОБА_1, як директора ПрАТ «Весна» було укладено трудовий договір (контракт) від 18.04.2014 року (а.с. 43-45).

Контракт був укладений строком на п'ять років, до 18.04.2019 року включно (п. 2.1. Контракту).

Встановлено, що згідно статуту ПрАТ «Весна» директор є посадовою особою.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого органу може бути розірваний також у випадках, зокрема, припинення повноважень посадових осіб.

Пунктом 2.3. контракту передбачено, що до закінчення строку контракт може бути розірваний на таких підставах: за згодою сторін; у випадку призову Директора на дійсну військову службу; у випадку вступу в законну силу вироку суду, яким директор засуджений до ув'язнення, яке виключає можливість виконання ним своїх обов'язків; у випадку обрання Директора на виборну посаду; за ініціативою директора; за ініціативою ПрАТ «Весна» з наступним внесення на засідання Наглядової Ради або на Загальні збори акціонерів.

За ініціативою ПрАТ «Весна» контракт може бути розірваний у випадках: ліквідації або реорганізації ПрАТ «Весна» з дотриманням умов, встановлених законодавством; виявленої невідповідності директора займаної посади внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, при відсутності дій з його сторони; одноразового грубого порушення директором своїх обов'язків у випадках, встановлених цим контрактом або законодавством; порушення директором умов контракту; на інших підставах, встановлених законодавством (п. 2.5. контракту).

Наглядовою радою ПрАТ «Весна» 31.08.2015 року складено протокол позачергового засідання, у відповідності до якого, на вказаному засіданні було вирішено звільнити з посади директора ПрАТ «Весна» ОСОБА_1, у зв'язку з блокуванням нею роботи Товариства та невиконання обов'язків директора, та обрано на посаду директора вказаного підприємства ОСОБА_5.(а.с. 35).

На підставі вищевказаного протоколу директором ПрАТ «Весна» ОСОБА_5 видано 01.09.2015 року наказ № 2, у відповідності до якого звільнено ОСОБА_1 з посади директора ПрАТ «Весна» з 01.09.2015 року на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України та наказано провести розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та видати трудову книжку (а.с. 36).

Таким чином, звільнення позивача відбулося на підставі рішення Наглядової ради від 31.08.2015 року.

З копії рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.10.2015 року вбачається, що визнано недійсним рішення позачергового засідання Наглядової ради ПрАТ «Весна», оформлене протоколом без номеру від 31.08.2015 року. Визнано недійсним рішення позачергового засідання Наглядової ради ПрАТ «Весна», оформлене протоколом № 15/09/08 від 08.09.2015 року. Визнано недійсним рішення позачергового засідання Наглядової ради ПрАТ «Весна», оформлене протоколом № 15/09/11 від 11.09.2015 року.

Вказане рішення залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 року.

Судом першої інстанції було встановлено, що після 01.09.2015 року рішеннями Наглядової ради ПрАТ «Весна», які оспорювалися, та частина з яких була скасована, неодноразово призначалися та звільнялися з посади директора ПрАТ «Весна», як ОСОБА_1, так і ОСОБА_5, що в подальшому могло (може) стати підставою для звернення з іншими позовами.

Висновок суду, що ОСОБА_1 станом на 01.09.2015 року була директором ПрАТ «Весна» є обгрунтованим, оскільки визнано недійсним рішення на підставі якого її було звільнено з даної посади і про таке рішення позивачу було відомо.

Доводи позивача щодо звільнення в період перебування її у відпустці та тимчасової непрацездатності мають оцінюватися лише при розгляді позову про визнання незаконним наказу про звільнення позивача з посади, але з такою вимогою ОСОБА_1 до суду з позовом не зверталася, як і з вимогою про усунення перешкод у здійсненні посадових повноважень.

У зв'язку із правомірністю відмови у позові про поновлення на роботі суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, як похідної вимоги від основного спору.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

18.02.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

В.В. Черненко