Справа № 452/1673/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" січня 2019 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі судді Кравціва В.І.,
секретар судового засідання Макаревич Л.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житлом,
за участю представника позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_1 21 червня 2018 року пред'явив до ОСОБА_2 позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку по АДРЕСА_1 .
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що йому на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, у якому також після одруження з його дочкою зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 і 18 жовтня 1997 року він вселився у будинок, а згодом зареєстрував там своє місце проживання, однак через неприязні відносини, постійні сварки та скандали дочка із відповідачем припинили шлюбні відносини і в листопаді 2009 року після чергового скандалу він переїхав проживати до своїх батьків у АДРЕСА_2 і з цього часу відповідач жодного разу не з'являвся у його будинку.
Відповідач, вибувши із житлового будинку, не сплачував комунальні послуги та не ніс жодних витрат по утриманню будинку.
Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_3 у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.
Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із свідоцтва про право власності на жилий будинок, будинкової книги та свідоцтва про одруження відомо, що ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1, у якому також після одруження із дочкою позивача зареєстрований ОСОБА_2 (а. с. 4, 5-9, 13).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Однак, частиною четвертою статті 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вказаному будинку не проживає з листопада 2009 року (а. с. 10).
Із показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомо, що ОСОБА_2 з листопада 2009 року не проживає у будинку позивача, він перейшов проживати у будинок своїх батьків по АДРЕСА_2
Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, ОСОБА_2 як колишній член сім'ї власника будинку понад один рік відсутній у будинку позивача без поважних причин, а реєстрація місця проживання ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм будинком, оскільки він не може оформити субсидії для оплати за комунальні послуги і тому є підстави визнати його таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку, що є способом захисту прав позивача, як власника будинку.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає по АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, по АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає по АДРЕСА_2

Текст повного рішення буде складено 14 січня 2019 року.

Суддя