Єдиний унікальний номер № 616/1043/18
Провадження № 2/616/52/19
«25» січня 2019 року Великобурлуцький районний суд
в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.
судового засідання ОСОБА_1,
Справа № 616/1043/18
розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 січня 2012 року у розмірі 15 893 грн 63 к. і покласти на відповідача обовязок відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 1 762 грн 00 к.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 31 січня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 800 грн 00 к. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Узяті на себе зобовязання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобовязання не виконав, допустивши станом на 15 листопада 2018 року заборгованість по кредиту на суму 15 893 грн 63 к. В звязку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 12 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.35).
Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи (а.с.42,45-46,49), відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с.47), на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотань та заяв від ОСОБА_2 не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 січня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою - анкетою про відкриття рахунку та надання йому платіжної картки (а.с.9). При цьому відповідач зазначив та підтвердив своїм особистим підписом, що він ознайомився і згоден з Умовами.
У письмовій заяві-анкеті, Умовах визначені усі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти кредиту, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань.
За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Таким чином, 31 січня 2012 року ОСОБА_2 уклав письмовий кредитний договір № б/н із АТ КБ «ПриватБанк» на «Умовах та правилах надання банківських послуг», «Правилах користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» (а.с.11-25).
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але ОСОБА_2 систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно розрахунків, які надані позивачем, заборгованість ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 15 листопада 2018 року склала 15 893 грн 63 к., яка складається з наступного:
-220 грн 71 к. заборгованість за кредитом;
-1 107 грн 62 к. заборгованість по відсотках за
користування кредитом;
-13 332 грн 27 к. заборгованість за пенею;
а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
-500 грн 00 к. штраф (фіксована частина);
-733 грн 03 к. штраф (процентна складова) (а.с.6-8).
Відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.
За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить застосувати до боржника ОСОБА_2 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у розмірі 500 грн 00 к. - штраф (фіксована частина) та 733 грн 03 к. - штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 січня 2012 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 14 660 грн 60 к.
Згідно платіжного доручення № PROM9BUН29 від 19 листопада 2018 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн 00 к.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов банку задоволено частково на 92,24%, тому з відповідача слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 1 625 грн 30 к.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263 265, 268, 274-275, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, районний суд,-
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 січня 2012 року у розмірі 14 660 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн 60 к. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 січня 2012 року, яка складається з наступного: 220 грн 71 к. заборгованість за кредитом; 1 107 грн 62 к. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 13 332 грн 27 к. заборгованість за пенею.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» 1 625 (одна тисяча шістсот двадцять пять) грн. 30 коп. у рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Щодо позовної вимоги про стягнення штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. - штрафу (фіксована частина) та 733 грн 03 к. - штрафу (процентна складова) - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (код за ), юридична адреса: 01001, місто Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії МН № 297358, виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 09 жовтня 2001 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_4