Справа №515/1743/18
Провадження №2/515/220/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
15 лютого 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
представника позивача - адвоката Давиденка К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просила виз- нати недійсним свідоцтво про право на спадщину - земельну ділянку площею 6,92 га, що залиши- лась після смерті її батька ОСОБА_4, яке було видане повністю на її брата, відповідача у сп- раві, який не повідомив, що вступає у спадщину, порушивши її спадкові права, оскільки вона на момент смерті батька була неповнолітньою і, згідно чинного законодавства, прийняла спадщину.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати частково на 1/2 частину недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 серпня 2016 року, видане Саратською державною нотаріальною конторою Оде- ської області, справу слухати без його участі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщався належним чином, відзиву на позов не подав.
Розгляд справи проведено за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на підставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників спра- ви чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за ві- дсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального тех- нічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З копій паспорту серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 4,5), видно, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у м.Татарбунари Одеської області, її батьком заз- начено ОСОБА_5
Тобто, зазначеними копіями документів підтверджується той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є дочкою та батьком.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (копія на а.с.6), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Нове Татарбунарського району Одеської області.
Копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 (а.с.7) підтверджується, що земельна ділянка площею 6,92 га, що розташована на території Жовтоярської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сіль- ськогосподарського вироб- ництва, передана у приватну власність ОСОБА_4
На звернення позивача державним нотаріусом Саратської районної державної контори ОСОБА_7 повідомлено про перебування в провадженні нотаріальної контори спадкової справи № 406/2011 до майна ОСОБА_4, 12.08.2016 р. видано свідоцтво про право на спадщину за за- коном спадкоємцю, який у встановлений законом порядку звернувся із заявою про прийняття спа- дщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину.
З інформаційних довідок із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи договори) (спадко- ві справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданих 04.12.2018 р., та копії спадкової справи № 406/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 (а.с.24-25,26- 61) вбачається, що за заявою ОСОБА_8 щодо прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_6 держаним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської об- ласті заведена спадкова справа № 406/2011. Свідоцтво про право на спадщину за законом на земе- льну ділянку площею 6,92 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, видано 12.08.2016 р. державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_8
Довідкою Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 528 від 08.08.2014 р. (копія на а.с.30) підтверджується, що ОСОБА_4 на день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 р. був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1, крім нього в будинку був зареєстрований син - ОСОБА_8
З копій паспорту серії НОМЕР_6 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_7, викладеного російською мовою (а.с.31,32), видно, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у м. Татарбунари Одеської області, його батьком вказаний «ОСОБА_5.».
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.08.2016 р. (а.с.61), свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 6,92 га, спадкоємець ОСОБА_8, видане Саратською районною державною нотаріальною конторою 12.08.2016 р., зареєстроване у Спадко- вому реєстрі за № 430.
В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізич- ної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право спадку- вання почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги…
За змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з под- ружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спад- кодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'яз- кова частка).
За змістом ч.ч.1,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2 - ч.4 ст.1273 цього Кодексу.
В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона по- силається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішен- ням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має права на спадкування, а та- кож в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно абз.3 п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину може бути виз- нано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недій- сним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'яз- ку із видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Таким чином, підставою для оспорювання свідоцтва про право на спадщину є порушення прав інших осіб у зв'язку з видачею такого свідоцтва.
В судовому засіданні встановлено, що у померлого ОСОБА_4 на момент його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 р., його дочка ОСОБА_2 була неповнолітньою, тому відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Відповідач, знаючи про наявність у померлого неповнолітньої дочки, не повідомив про це нотаріуса і незаконно успа- дкував частину майна померлого ОСОБА_4, на яку має право позивач.
Оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 було двоє спадкоємців за законом в порядку першої черги - його діти ОСОБА_8 та ОСОБА_10, їх частка у спадку складала по 1/2 частині.
Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 серпня 2016 року, видане Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області, підлягає визнанню недійсним на 1/2 частину та скасуванню в зазначеній частині.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1301,1268 ЦК України, ст.ст.76-80, 258, 259, 263- 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання сві- доцтва про право на спадщину частково недійсним задовольнити.
Визнати частково, на 1/2 частину, недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 серпня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 430, видане на ім'я ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,92 га, кадастровий номер НОМЕР_8, що розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.
Стягнути з ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у м.Татарбунари Оде- ської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодек- сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення за- лишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Тимошенко