Житомирський апеляційний суд
Категорія 26 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/11663/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у сумі 11669,62 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що між ним та ОСОБА_1 04.01.2012 року було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 0,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідачка при укладенні даного договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та на його зміну за рішенням та ініціативою банку; договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, при цьому у кредитора виникає обов'язок інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку; у позичальника виникає право отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. ОСОБА_1 належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого, станом на 15.08.2017 року, виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 11669 грн. 62 коп., яка складається з наступного: 3190 грн. 43 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 3228 грн. 99 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4218 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 531 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2012 року, яка станом на 15.08.2017 року становить 9609,85 грн., з них: заборгованість по кредиту - 3190,43 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 3228,99 грн.; заборгованість по пені - 3190,43 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору, оскільки у Анкеті-заяві не зазначений розмір кредиту, розмір процентів за користування кредитом. Надані позивачем копії Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку не містять підпису відповідача на підтвердження його ознайомлення із вказаними документами. Зазначає, що наявність копій таких документів, за підписом представника банку, не може бути належним і допустимим доказом, оскільки вони не є складовою частиною підписаної відповідачем Анкети-заяви б/н від 04 січня 2012 року, на яку Банк посилається як на укладений кредитний договір.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, мотивуючи його наступним.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04 січня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_1 підписали Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

ОСОБА_1 в Анкеті-заяві від 04.01.2012 підтвердила, що зазначена заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена і згідна, що засвідчила своїм підписом.

Відповідачка, ознайомившись з Умовами та правилами, просила оформити на її ім'я картку «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом у 500грн. Відповідно до вказаної заяви відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (пункт 2.1.1.2.4 Умов та правил).

Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» станом на момент підписання ОСОБА_1 Анкети-заяви базова відсоткова ставка за кредитним договором складала 2,5 % на місяць, починаючи з 01.09.2014 року - 2,9 %, з 01.04.2015 року - 3,6 %.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була ознайомлена з наявними в матеріалах справи Умовами та правилами. Відповідач, користуючись кредитними коштами, періодично сплачувала заборгованість за наданим кредитом.

Факт використання кредитних коштів, зокрема, підтверджується наданою випискою про рух коштів картковому рахунку ОСОБА_1, так і розрахунком заборгованості (а.с. 116-117, 120-123).

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за правочином підтверджується Анкетою-заявою б/н від 04 січня 2012 року, розрахунком заборгованості, випискою про рух коштів по картковому рахунку, згідно яких вбачається, що відповідач отримала та користувалася кредитними коштами, частково сплачувала заборгованість, тобто погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами.

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надала ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, позовом про визнання його недійсним до суду не зверталася.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинна була довести ті обставини, на які б вона посилалася, як на підставу своїх заперечень.

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав ОСОБА_1 не заявляла.

При цьому відповідачка не звільнена від обов'язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Отже, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором від 04.01.2012 № б/н, несвоєчасно погашала заборгованість перед банком за кредитом і відсотками, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яка згідно з розрахунком банку станом на 15.08.2017 року, становить 11669 грн. 62 коп. та складається з: 3190 грн. 43 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 3228 грн. 99 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4218 грн. 31 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 531 грн. 39 коп. - штраф (процентна складова). (а.с. 7).

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов кредитного договору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із часткової обґрунтованості позовних вимог Банку та дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсоткам за користування кредитом та заборгованість за пені, а в решті вимог - відмовити.

Колегія суддів вважає такий висновок правильним, проте не погоджується із сумою стягнутих відсотків за користування кредитом та пені.

Із наданого Банком уточненого розрахунку заборгованості вбачається, що сума відсотків за користування кредитними коштами станом на 15.08.2017 року становить 1546,21 грн., пені - 531 грн.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що на користь АТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту - 3190,43 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1546,21 грн.; заборгованість по пені - 531 грн., а всього - 5267,64 грн.

Відтак, рішення суду у частині стягнення відсотків та пені підлягає зміні шляхом зменшення цих сум до розміру, зазначеного вище.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки договір встановлює окремі зобов'язання, якими передбачено обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж, ОСОБА_1 було здійснено 31.07.2017 року і з цього часу починає відраховуватися строк позовної давності. Позовна заява була подана 12.10.2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

За такого, підстав для застосування строків позовної давності суд не вбачає.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позовної заяви було сплачено 1600,00 грн., ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги 1056,60 грн.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги (на 45,18 %) і позову (на 45,13 %), колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 30 травня 2018 року змінити.

Зменшити стягнуту із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по процентам за користування кредитом з 3228,99 грн. до 1546,21 грн.; заборгованість по пені - з 3190,43 до 531 грн., загальну суму заборгованості за кредитним договором з 9609,85 грн. до 5267,64 грн.

Зменшити суму стягнутого із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судового збору з 1317,60 грн. до 722,08 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути із акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 477 грн. 37 коп. понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.03.2019.

Головуючий Судді