Провадження № 2/331/170/2019
Справа № 331/4725/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Форінт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю « Пірамода», Арбітражний керуючий ОСОБА_6, ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» ( далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк, Кредитор ) в особі Запорізької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі Позичальник,Відповідач-1) ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року станом на 06.05.2014 року у сумі 14 733 953,95 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 27.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/17-41/411 ( далі -ГКУ).

24.11.2011 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 010/17-41/411/10 ( далі - Кредитний договір) Додаток № 3 до ГКУ на суму 14 482 561,91 грн.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредитні кошти, строком до 26.07.2017 року під 17% річних.

В якості забезпечення належного виконання зобов`язань по ГКУ та Кредитному договору був укладений Договір поруки № 12/17-41/411/10/1 від 24.11.2011 року із фінансовим поручителем ОСОБА_2 ( далі - Відповідач -2, Поручитель), що забезпечує повернення кредиту за Кредитним договором, сплати процентів за його користування, комісійну винагороду, неустойку ( пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору у повному обсязі.

В зв`язку з неможливістю Позичальника належно виконати взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, між Банком та Відповідачем-1 неодноразово вирішувались питання щодо реструктуризації існуючої кредитної заборгованості, шляхом укладання додаткових угод до Кредитного договору. Проведені Банком реструктуризації за Кредитним договором та їх умови не були виконані Позичальником у встановлені строки. Останні погашення за Кредитним договором відбулись : за відсотками в січні 2014 року у сумі 59 721,68 грн., за тілом кредиту у вересні 2013 року у сумі 13 808,64 грн.

Станом на 06.05.2014 року загальна заборгованість за Кредитним договором становить - 14 733 953,95 грн., з яких : заборгованість по тілу кредиту - 13 640 886,99 грн., заборгованість за несплаченими відсотками - 1 010 846,76 грн., пеня за заборгованість за несплаченими відсотками - 35 692,20 грн., пеня на заборгованість за тілом кредиту - 46 528,01 грн.

З метою досудового врегулювання спору Банк надіслав Відповідачу -1 та Відповідачу-2 Письмову вимогу ( вих.. № 140-9-2-00/19-09 від 06.04.2014 року) про погашення заборгованості за Кредитним договором, однак вимога взагалі не була виконана, у зв`язку з чим Банк вимушений звернутися до суду з цим позовом

Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 11,14,16,525,526,541,543,553,554,625,1049,1050,1054 ЦК України.

У липні 2017 року позивачем надано суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року у розмірі 32 913 167,50 грн., яка складається з : основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 880 886 99 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 8 316 925,54 грн. ; пені за несвоєчасне погашення основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 475 141,80 грн. ; пені за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5 240 213,17 грн.

Як зазначено в позові така заборгованість виникла станом на 22 червня 2017 року. Крім того, уточнений позов містить пояснення щодо строків для пред`явлення Вимог і позову про стягнення заборгованості за Кредитним договором ( т.2, а.с. 12-16).

У квітні 2015 року від представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшли заперечення проти позову ( т.1, а.с.173-175), які обґрунтовано таким.

По-перше, позивачем не надано суду детального розрахунку кредиторської заборгованості, у зв`язку з чим в матеріалах справи відсутнє обґрунтування ціни позову. Виходячи з наведеного, сторона відповідача позбавлена можливості підготувати та надати суду відповідний конррозрахунок або заяву про можливий сплив строку позовної давності. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази підтвердження повноважень посадових осіб Банку, що підписали розрахунок суми заборгованості.

По-друге, Банком не надано суду доказів того, що Банк видав Позичальнику вказану в позові суму кредиту, а Позичальник її отримав ; що Банк надсилав ОСОБА_1 . Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, а ОСОБА_1 її отримав.

У березні 2018 року від представника відповідача ОСОБА_1 , - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву ( т.2, а.с.168-174), який обґрунтовано таким.

В доповнення до раніше викладеної позиції, яка відображена у запереченнях проти позову, відповідач додатково висловив свої заперечення проти позову, які полягають у спливі позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені).

У грудні 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вишняков Д.О надав суду уточнений відзив ( т.5, а.с.20-26).

Аналогічним за своїм змістом є поданий у березні 2018 року відповідачем ОСОБА_2 в особі адвоката Вишнякова Д.О. відзив на уточнену позовну заяву ( т.2, а.с.183-192), який у подальшому був уточнений 12.12.2019 року ( т.5, а.с.47-58).

У березні 2018 року від представника третьої особи - ТОВ « Пірамода» до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що ТОВ « Пірамода» повністю підтримує тези, що викладені у відзивах відповідачів на уточнену позовну заяву ( т.2, а.с.201-202).

У травні 2018 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів та пояснення третьої особи - ТОВ « Пірамода», яка містить пояснення та аргументи : щодо надання доказів видачі кредитних коштів за Кредитним договором ; щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 р. з фінансового поручителя ТОВ «Пірамода» за договором поруки № 12/17-41/411/10/2 від 24.11.2011 року ; щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 р. з фінансового поручителя ОСОБА_4 за договором поруки № 12/17-41/411/10/2 від 24.11.2011 року ( т.2, а.с.221-227).

Заяви, клопотання.

15 квітня 2015 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Вишняков Д.О. звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішень Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справам № 2/331/1592/14 та № 2/331/1593/14 ( т.1, а.с.176-177)

04.05.2017 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( т.1, а.с.223).

16.05.2017 року від представника позивача до суду надійшла заява про зміну адреси відповідача ОСОБА_2 ( т.1, а.с.239) та пояснення щодо правового статусу позивача ( т.1, а.с.244-246).

14.06.2017 року від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( т.2, а.с.3-4).

24.07.2017 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( т.2, а.с.53).

27.07.2017 року від ТОВ « Пірамода» до суду надійшла заява про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ( т.2, а.с.69-70).

29.08.2017 року від представника позивача до суду надійшла заява про доручення до матеріалів справи копії Постанови Вищого господарського суду України від 08.08.2017 року ( справа № 908/2504/14) ( т.2, а.с.84-85).

10.05.2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про залучення до справи ТОВ « ФК «Форінт» та здійснення процесуального правонаступництва у цій справі відносно позивача ( т.3, а.с.1-2).

19.06.2018 року від арбітражного керуючого ОСОБА_6 до суду надійшла заява про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ( т.3, а.с.27-28).

19.06.2018 року від ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 до суду надійшла заява про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ( т.3, а.с.32-33).

02.08.2018 року від відповідача ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 331/2990/18 ( т.3, а.с.55-56).

03.08.2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про заперечення на клопотання про зупинення провадження у цій справі до вирішення справи № 331/2990/18 за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину ( т.3, а.с.61-63).

27.07.2019 року від представника Відповідача -1 до суду надійшло клопотання про призначення у цій справі судово- економічної експертизи ( т.4, а.с.105-107).

01.08.2019 року від представника позивача до суду надійшли заперечення проти клопотання представника Відповідача - 1 про призначення судово - економічної експертизи ( т.4, а.с.92-101).

12.12.2019 року від відповідача ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшло клопотання ( уточнене) про призначення судов- економічної експертизи ( т.5, а.с.79-83).

18.12.2019 року від представника позивача до суду надійшли : заява про відмову позивача від позову в частині позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості по пені ( т.5, а.с.84) ; пояснення ( т.5, а.с.86); клопотання про доручення до матеріалів справи висновку експерта за результатами проведення судово - економічної експертизи від 17.12.2019 року № 7 ( а.с.87-88,90-106); заява про розгляд клопотань та справи в цілому за відсутності представника позивача ( т.5, а.с.107).

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2014 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду по суті ( т.1, а.с.36).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 вересня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2014 року відхилено ; ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2014 року залишено без змін ( т.1, а.с.60-61).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2014 року відхилено ; ухвалу суду першої інстанції від 28.07.2014 року залишено без змін ( т.1, а.с.141).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2015 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18 лютого 2015 року ( т.1, а.с.145).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2015 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили рішень по справам : - № 2/331/1592/14 за позовом ОСОБА_1 до АТ « Райффайзен Банк Аваль» про визнання Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 року недійсним ; - № 2/331/1593/14 за позовом ОСОБА_1 до АТ « Райффайзен Банк Аваль» про визнання Кредитного договору № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року недійсним ( т.1, а.с.180-181).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2017 року провадження у цій справі поновлено ( т.1, а.с.221).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2017 року залучено до участі в цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ТОВ « Пірамода» ( т.2, а.с.76-77).

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 4 грудня 2017 року відмовлено ТОВ « Пірамода» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 28 липня 2014 року ( т.2, а.с.111-112).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 грудня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25 січня 2018 року ( т.2, а.с.116).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2017 року виправлено описку в резолютивній частині ухвали суду від 08 грудня 2017 року у цій справі ( т.2, а.с.119).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2018 року справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( т.2, а.с.159-161).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2018 року продовжено строк проведення підготовчого судового засідання ( т.2, а.с.212-214).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2019 року залучено до участі в цій справі правонаступника позивача - ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» - ТОВ « ФК « Форінт» ; закрито підготовче провадження у цій справі; справу призначено до розгляду по суті ( т.3, а.с.16-18).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2018 року залучено до участі в цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - арбітражного керуючого ОСОБА_6 та ОСОБА_3.( т.3, а.с.39-41).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 серпня 2018 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсною Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 р. ( т.3, а.с.75-76).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року ухвалу суду першої інстанції від 3 серпня 2018 року скасовано, справу повернуто до суду для продовження розгляду ( т.3, а.с.183-185).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2018 року провадження у цій справі поновлено ( т.3, а.с.188-189).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29 липня 2019 року ( т.4, а.с.15).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 5 серпня 2019 року у цій справі призначено судову економічну експертизу ( т.4, а.с.110-114).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 5 листопада 2019 року ухвалу суду першої інстанції від 5 серпня 2019 року скасовано, справу повернуто до суду для продовження розгляду процесуального питання ( т.4, а.с.209-211)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2019 року провадження у цій справі поновлено ( т.4, а.с.216).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року провадження у цій справі в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів пені закрито ( т.5, а.с.110-111).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2019 року у задоволенні клопотання про призначення у цій справі судово- економічної експертизи відмовлено ( т.5, а.с.113-117)

Сторони та треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Представник позивача надав суду письмову заяву з проханням розглядати справи за її відсутності ; позовні вимоги про стягнення з відповідачів за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року, станом на 22.06.2017 року, у розмірі 20 197 812, 40 грн., яка складається з : основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 880 886,99 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 8 316 925,54 грн. підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити ( т.5, а.с.107).

Представник відповідачів - адвокат Вишняков Д.О. в уточнених відзивах на позов зазначав, що у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні відповідачів або їх представника, просить розглядати справу без участі сторони Відповідача-1, Відповідача-2 ( т.5, а.с.26,58).

Причина неявки третіх осіб суду не відома ; будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них до суду не надходило.

Суд, ознайомившись з доводами позивача, відповідачів, третьої особи - ТОВ « Пірамода», викладених в заявах по суті справи, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 010/17-41/411/10 ( т.1, а.с.7-11), що є Додатком №3 до Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27липня 2007 року ( т.1, а.с.5-6).

Відповідно до п. 2 Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 р., Банк надає кредит в рамках діючої Угоди в сумі 14 482 561,91 грн., дата остаточного повернення кредиту 26.07.2017 р., річна база нарахування процентів факт/факт, з цільовим використанням кредиту- рефінансування заборгованості за попередніми кредитними договорами, укладених в рамках Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007р.

Згідно з умовами п.3 частина №1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти, що розраховуються на основі змінної процентної ставки, а саме, основна процентна ставка у розмірі 17 % річних та пільгові процентні ставки у розмірі 9,2 % річних і 10,5 % річних.

Строки і умови застосування пільгових ставок визначені умовами Кредитним договором та докладно вказано у п. 1.4.1 частини №2 Кредитного договору.

Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів відповідно до графіка повернення кредиту та сплати процентів до цього договору.

Згідно п. 4 частини №1,п. 1.5 частини №2 Кредитного договору, тимчасово, на період з 27.11.2011 р. по 26.05.2012 р. включно сторони домовилися встановити розмір ануїтетного платежу (тіло кредиту + відсотки) в сумі 148 248,80 грн, а на період з 27.05.2012 р. по 26.10.2012 р. включно сторони домовилися встановити розмір ануїтетного платежу (тіло кредиту + відсотки) в сумі 183 648,80 грн., а починаючи з 27.10.2012 р.позичальник здійснює повернення залишку заборгованості за кредитом та сплату відсотків у вигляді ануїтетних платежів у відповідності з Графіком повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п. 2.3.1 частини №2 Кредитного договору в строки передбачені Кредитним договором, позичальник зобов`язаний повертати Банку одержаний кредит та сплачувати нараховані проценти, передбачені цим Договором, комісій, неустойок, відшкодувати витрати та збитки Банку, викликаних неналежним виконанням Кредитного договору.

Пунктами 1.5.1, 1.5.1.1 частини №2 Кредитного договору встановлено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (який є додатком №1 до Кредитного договору і його невід`ємною частиною), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані в порядку передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №010/17-41/411/10 від 24.11.2011 р. між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 12/17-41/411/10/1 від 24.11.2011 р. ( т.1, а.с.21-23), згідно умов якого забезпечує зобов`язання - всі та окремі зобов`язання позичальника перед кредитором, що випливають з умов вказаного Кредитного договору, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені та штрафів та інших платежів, у т.ч. відшкодування витрат та збитків кредитора, пов`язаних з належним та неналежним виконанням позичальником умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки поручитель зобов`язалася відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умови якого позичальник зобов`язався повернути кредиту у розмірі 14 482 561,91 грн. та сплати проценти за користування кредитом в розмірі 17,0 % річних, на протязі дії пільгової процентної ставки - 9,2 % річних і 10,5 % річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов Кредитного договору, в т.ч. на підставі додаткових умов до нього, укладених після набуття чинності Договору поруки.

Умовами пунктів 1.2., 2.1. Договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

До Кредитного договору від 24.11.2011 р. між сторонами укладено додаткові угоди, а саме: Додаткова угода №1 від 24.10.2012 р.( т.1, а.с.14-15), Додаткова угоди №2 від 25.02.2013р. ( т.1, а.с.16 зв.-18), Додаткова угоди №3 від 23.07.2013р.( т.1, а.с.18 зв.-20), умовами яких Додаток №1 до договору - Графік повернення кредиту та сплати відсотків, викладався у зміненій редакції у зв`язку з досягнутою згодою про зміну умов кредитування. Виходячи з змісту умов Кредитного договору сторони домовились, що графік є орієнтовним примірником в частині нарахування процентів, а сума фактичних нарахувань процентів змінюється в залежності від кількості днів фактичного користування кредитними коштами і суми залишку заборгованості та дати фактичного погашення поточної заборгованості за кредитом.

Додаткові угоди також мають підписи від імені поручителя з зазначенням про ознайомлення та згодою зі змістом вище вказаних додаткових угод, які не збільшують обсяг відповідальності позичальника.

Означене свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_2 щодо ненадання останньою згоди на укладання додаткових угод до Кредитного договору.

На виконання умов п. 1.7.1 частини № 2 Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснив видачу кредиту позичальнику однією сумою у розмірі 14 482 561,91 грн. шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в Банку, що підтверджується меморіальним ордером № 3 від 25.11.2011 р.( т.2, а.с.20).

Відповідачем ОСОБА_1 були порушені умови зазначеного Кредитного договору в частині погашення відповідної частини Кредиту щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до цього Договору) (п. 1.5.1. частини №2 Кредитного договору), за яким нараховані в порядку, передбаченому цим Договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (п. 1.5.1.1. частини №2 Кредитного договору).

З метою досудового врегулювання спору Банк на підставі пункту 1.9.1. частини №2 Кредитного договору та Договору поруки, надіслав рекомендованими листами Відповідачам письмову Вимогу від 07.04.2014 р. про погашення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується копіями фіскальних чеків та конвертів, які повернути за закінченням терміну зберігання( т.1, а.с.24-25, т.2 а.с.24-37).

Пунктом 6.4. частини № 2 Кредитного договору передбачено, що всі повідомлення, які направляються сторонами одна одній у відповідності до цим Договором, повинні бути складені у письмовій формі і будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або кур`єром за місцезнаходженням відповідної сторони.

Згідно до п. 7.6. Договору поруки, повідомлення та інша кореспонденція між сторонами по договору здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони.

Сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та інших реквізитах. У випадку порушення цієї вимоги відповідна кореспонденція вважається направленою та отриманою належним чином, якщо її було направлено за адресою сторони, зазначеною у цьому Договорі або останньому письмовому повідомленні відповідної сторони.

Означена вимога була надіслана на адреси Відповідачів, які були зазначені ними відповідно в Кредитному договорі та Договорі поруки.

Отже, позивач здійснив передбачені умовами Кредитного договору та Договору поруки дії щодо повідомлення Відповідачів про порушення умов Кредитного договору, а доводи Відповідачів щодо необхідності підтвердження факту належного отримання вимоги не знайшли свого підтвердження.

Згідно п.8.3 частини №2 вказаного Кредитного договору, цей Договір діє до виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по цьому Договору в повному обсязі.

Кінцевий строк виконання зобов`язань 26.07.2017 р. зазначений і в Додатковій угоді № 6 від 27.05.2011р. до Генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 р. ( т.2, а.с.21-22), яка викладена в наступній редакції: «Загальний термін користування всіма кредитами, виданими за кредитними договорами, укладеними в рамках цієї Угоди не повинен перевищувати 26.07.2017 р.» (п.1.3.).

Відповідно до п. 9.1. Генеральної кредитної угоди, ця Угода діє до 26.07.2017 р. за умови повного погашення позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування кредитом, штрафів та пені) за всіма отриманими кредитам в рамках даної Генеральної кредитної угоди.

Згідно п. 7.2. Договору поруки, цей Договір діє до повного виконання Забезпечених зобов`язань за Кредитним договором та зобов`язань Поручителя за цим Договором.

На момент надіслання вимоги від 07.04.2014 р. про погашення заборгованості за Кредитним договором, і на момент пред`явлення позовної заяви до суду (25.07.2014 р.), дії Кредитного договору та Договору поруки не припинялися.

Згідно п. 1.9.2 ст. 1.9. частини №2 Кредитного договору дострокове виконання боргових зобов`язань за ініціативою Банку, сторони домовились, що кредитор в праві пред`явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту, в т.ч. у випадку прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, у разі порушення зобов`язання боржник повинен відшкодувати збитки.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання визначені у статті 611 ЦК України та є способами захисту судом цивільних прав та інтересів сторін у зобов`язанні відповідно до ст. 16 ЦК України.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, урегульовані статтею 554 ЦПК України.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 р.

За статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з частинами першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суда заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зазначені представниками відповідачів підстави їх заперечень проти позову та надані суду докази, суд приходить до наступного.

Заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту і процентах за користування кредитом станом на 22.06.2017 р. розрахована Банком у відповідності до умов кредитного договору, та у загальному розмірі складає 20 197 812, 53грн., зокрема: 11 880 886,99 грн., - основна заборгованість за тілом кредиту;8 316 925,54 грн. - заборгованість за нарахованим та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами.

Правильність розрахунку заборгованості наданого Банком, також підтверджується висновком експерта за результатом проведення судово- економічної експертизи №7 від 17.12.2019 р., у якому вказано: «Станом на 22.06.2017 р.заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту за Кредитним договором №010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року відповідає умовам договору та документально підтверджується в розмірі 11 880 886,99 грн (14 482 561,91 - 2 601 674,92) одинадцять мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 99коп. та відповідає сумі заборгованості за кредитом в Розрахунку заборгованості, складеному Банком;

Станом на 22.06.2017 року заборгованість ОСОБА_1 по процентах за користування кредитом за Кредитним договором №010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року відповідає умовам договору та документально і розрахунково підтверджується в розмірі 8 316 925,54 грн. (11 089 517,49 - 2 772 591,96) вісім мільйонів триста шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень 54 коп. та відповідає сумі заборгованості за процентами за користування кредитом в Розрахунку заборгованості, складеному Банком;

Разом, станом на 22.06.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту і процентах за користування кредитом за Кредитним договором №010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року документально та розрахунково підтверджується в розмірі 20 197 812, 53грн (11 880 886,99 + 8 316 925,54) двадцять мільйонів сто дев`яносто сім тисяч вісімсот дванадцять гривень 53 коп. та відповідає сумі заборгованості за кредитом в Розрахунку заборгованості, складеному Банком» ( т.5, а.с.90-106)

Доводи відповідачів щодо неправильності розрахунку заборгованості позивача ґрунтуються на припущеннях, останніми не надано доказів, які б спростовували розмір позовних вимог та підтверджували б не обґрунтованість розрахункових відомостей позивача про розмір заборгованості за основним грошовим зобов`язанням та процентами.

14 травня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у даній справі здійснено процесуальне правонаступництво відносно позивача, а саме залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», в якості правонаступника позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Тобто, судом вже досліджувалося питання переходу права вимоги (договори) від первісного кредитора (АТ «Райффайзен Банк Аваль») до нового кредитора (ТОВ «ФК «Форінт») за кредитними зобов`язаннями та договорами поруки, які є предметом позову даної справи.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, доводи представника відповідачів, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» 11 квітня 2018 року укладено договір факторингу, який не відповідає вимогам чинного законодавства та не може бути підставою для передачі права вимоги суперечать нормам діючого законодавства, а питання виконання умов договору, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», щодо його оплати, на які посилається ОСОБА_1 не впливає на правомочність договору, а недійсність правочину про відступлення права вимоги не є предметом розгляду цієї справи у межах вирішення питання про стягнення заборгованості.

Таким чином, позов в частині вимоги до ОСОБА_1 про стягнення основної суми кредиту та заборгованості по процентах ґрунтується на матеріалах справи та відповідних нормах закону. Також вимоги про солідарне стягнення вказаної заборгованості солідарно з основного боржника та поручителя підлягають задоволенню.

Надіславши вимогу, яка за своєю сутністю та змістом є вимогою про повне дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав припинення поруки згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України, в тому числі щодо періодичних платежів, з огляду на те, що вимога про погашення заборгованості була направлена поштою боржнику та поручителю 08.04.2014 р., а з позовом до суду Банк звернувся у липні 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 станом на 22.06.2017 р. за Кредитним договором погашення періодичного платежу востаннє відбулися 17.09.2013 р. у сумі 13 808,64 грн. за кредитом (основної заборгованості) та 29.01.2014р. у сумі 59 721,68 грн. за відсотками.

Крім того, правовідносини за договором поруки продовжують існувати та не припинення на момент введення в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 3 липня 2018 року № 2478-VIII, тому підлягає застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України (введеного в дію 06.02.2019 р.).

Пунктом 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 3 липня 2018 року № 2478-VIII передбачено, що цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Частиною четвертою статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовна вимога ТОВ «ФК «Форінт» про стягнення заборгованості є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( код РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( код РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» ( місцезнаходження : м. Київ, вул.Московська, 32/2, ) заборгованість за кредитним договором № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 року, станом на 22.06.2017 року, у розмірі 20 197 812, 40 грн.( двадцять мільйонів сто дев`яносто сім тисяч вісімсот дванадцять гривень 40 копійок), яка складається з : основної заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 880 886,99 грн. (одинадцять мільйонів вісімсот вісімдесят тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень 99 копійок); заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитними коштами у розмірі 8 316 925,54 грн. (вісім мільйонів триста шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень 54 копійки)а також судовий збір к розмірі 3 654,00 грн. ( три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 грудня 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

18.12.2019