Провадження № 22-ц/4808/362/19
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, структурний підрозділ відповідача: Галицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дією старшого державного виконавця Кошкера О.А. на суму 100 000 грн. кожному позивачу, а разом 1 700 000 грн., за апеляційною скаргою представника позивачів - ОСОБА_19 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Шамотайла О.В. 10 січня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, структурний підрозділ відповідача: Галицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дією старшого державного виконавця Кошкера О.А. на суму 100 000 грн. кожному позивачу, а разом 1 700 000 грн. визнано неподаною та повернуто позивачу.

У апеляційній скарзі представник позивачів - ОСОБА_19 посилається на незаконність ухвали суду.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без руху, а згодом повернув позовну заяву позивачам, оскільки вважає, що позовна заява повністю відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Позивачами зазначено розмір моральної шкоди, а також обґрунтування такої шкоди.

Судом не враховано, що згідно п. п. 5 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язок з'ясувати при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні покладено саме на суд.

Повернувши позовну заяву, суд позбавив позивачів права на судовий захист, чим порушив вимоги статей 1, 3, 19, 21, 22, 55, 56, 68 Конституції України, статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_19, який представляє інтереси позивачів, жодним чином не усунув недоліки, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 06 грудня 2018 року, а тому дану позовну заяву слід визнати неподаною та повернути представнику позивачів.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Встановлено, що 04 грудня 2018 року позивачі звернулися в суд з позовом до Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, структурний підрозділ відповідача: Галицький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної дією старшого державного виконавця Кошкера О.А. на суму 100 000 грн. кожному позивачу, а разом 1 700 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Галицького районного суду від 13 грудня 2017 року постановлено стягнути з ПАТ «ДТЕК Західенерго» в особі Бурштинської ТЕС на користь позивачів 221 981,84 грн. шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Бурштинської ТЕС, однак з вини державного виконавця Кошкера О.А. вказане рішення суду своєчасно виконано не було, чим позивачам була заподіяна моральна шкода, яка полягала у переживаннях, пов'язаних з позбавленням їх засобів до існування, що призвело до ушкодження здоров'я.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, оскільки позивачами не виконано вимоги ст. 175 ЦПК України. Ухвала мотивована тим, що позивачами заявлено вимогу про стягнення відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. кожному позивачу, а разом 1 700 000 грн., однак не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, з яких міркувань позивачі виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Вказана ухвала суду була направлена представнику позивачів ОСОБА_19 та отримана ним 14 грудня 2018 року.

На виконання ухвали суду 20 грудня 2018 року ОСОБА_19 подав заяву, у якій зазначив, що у позовній заяві вказано зміст позовних вимог, виклад обставин, якими обґрунтовані вимоги, зазначені докази, що підтверджують вказані обставини, перелік документів та інших доказів, а також підтвердження того, що ними не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. ОСОБА_19, також зазначив, що вказані в ухвалі недоліки поданої позовної заяви не можуть бути недоліками в розумінні ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто представнику позивачів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ЦПК України встановлено, що суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, частиною 1 статті 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження, а саме: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Також п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснено, що при вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Поряд із цим він може запропонувати позивачеві чи відповідачеві подати додаткові докази, а в разі, коли сторони не в змозі їх зібрати, а без них правильно вирішити справу неможливо, - за клопотанням сторін сам витребувати такі докази.

Відповідно до абзацу 4 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував та помилково дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачами не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, і з яких міркувань позивачі виходили, визначаючи розмір шкоди, та про повернення позовної заяви.

Такий помилковий висновок суду не може бути підставою для позбавлення позивачів права на захист порушених прав, свобод та інтересів як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищенаведене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивачів - ОСОБА_19 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 10 січня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 20 лютого 2019 року