ЄУН справи 678/182/19
Провадження № 2-678-295/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року смт. Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого - судді Лазаренка А.В.
за участю секретаря Непийводи Л.Д.
розглянувши в порядку письмового позовного провадження у залі суду в смт. Летичів справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнарожний банк" про захист права споживачів,
Даний кредит нею також був погашений 08.06.2018 року.
У судове засідання позивач подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи.
Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області та врученням судової повістки, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх.
Абзацом 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавець зобов`язаний надати споживачеві оригінал кредитного договору, що містить всі додатки та умови, згідно яких виконуватиметься кредитне зобов`язання. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.
Згідно із Законом «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Саме такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України в постанові № 6-2071 цс16 від 06.09.2016 року.
Частиною 8 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат.
Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов`язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов`язань споживача у бік їх зменшення.
Кредитодавцю забороняється відмовляти споживачу в прийнятті платежу у разі дострокового повернення споживчого кредиту.
Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, пов`язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною.
Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається в письмові формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один оригінал договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були заначені у договорі. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо, за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умови договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону є нікчемною.
У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 вказано, що відповідно до ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановленні ст. 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору).
Судовий збір між сторонами розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, ст. 509, 598, 599 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд,-
класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету:Судовий збір (Державна судова адміністрація, 050).
Заочне рішення може бути переглянуте Летичівським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: А.В.Лазаренко