Справа №461/5446/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю

секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (Львівська область, Мостиський район, с. Волиця, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 ( м. Львів, вул. Куліша, 25б/23, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якому просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 10000 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття..

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2005 року. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що до 01.05.2018 року разом з донькою проживали у квартирі №23 будинку №25б на вулиці Куліша у м.Львові, яка належить відповідачу на праві власності. З 01.05.2018 р. позивач змушена винаймати житло. Донька проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні, а відповідач участі у вихованні доньки не приймає. Зазначає, що донька відвідує додаткові уроки з англійської мови, росте і розвивається, їй необхідний духовний всесторонній розвиток. Все це зумовлює додаткові витрати. Відповідач працює у республіці Польща в ТзОВ «SASTRANS NOVA» та отримує заробітну плату 2000 євро в місяць, що еквівалентно близько 60000 гривень. Тому вважає, що при такому розмірі заробітної плати відповідач може сплачувати аліменти на дочку 10000 грн. щомісяця. Просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн.

Ухвалою суду від 25.07.2018 р. у справі відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Надали аналогічні викладеним у позовній заяві за відповіді на відзив пояснення. Позовні вимоги просили задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зазначили, що станом на сьогоднішній день відповідач не працює, має на утриманні непрацездатних батьків, які часто хворіють. Відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн., що більшим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на дитину. Збережень та будь-яких доходів відповідач не має. Доньці регулярно допомагає матеріально. Крім цього, має повнолітнього сина, якому також допомагає матеріально.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначив, що являється батьком відповідача ОСОБА_3 Свідок є пенсіонером, хворіє, переніс інфаркт. Коштів з пенсії на ліки не вистачає. Син ОСОБА_3 допомагає матеріально, купляє продукти харчування, ліки та все необхідне, дає гроші.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8-І.П. зазначила, що являється матірю відповідача ОСОБА_3 Свідок є пенсіонером, хворіє. Коштів з пенсії на ліки не вистачає. Пенсію отримує в розімір 2300 грн. Син ОСОБА_3 допомагає матеріально, дає гроші.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, врахуваши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 (прізвище до одруження Мусійовська) ОСОБА_9 та відповідач ОСОБА_3 13 серпня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №209, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СГ №016050.

Від шлюбу у позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія І-СГ №031191.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_5 України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає із матірю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 10000 грн. щомісячно такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки задоволення у повному обсязі призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи наступне.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач визначаючи розмір аліментів 10000 грн. посилалась на те, що відповідач працює у республіці Польща в ТзОВ «SASTRANS NOVA» та отримує заробітну плату 2000 євро в місяць, що еквівалентно близько 60000 грн. і тому може сплачувати аліменти на дочку 10000 грн. щомісяця.

Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про працю від 18.12.2018 року, ОСОБА_3 був працевлаштований в ТзОВ SASTRANS NOVA в період з 01.12.2016 р. по 17.12.2018 року на посаді водія сідлового тягача. Трудові відносини припинені 17.12.2018 року за згодою сторін.

Отже, судом встановлено, що станом на день розгляду справи відповідач ОСОБА_3 не працює та не отримує доходів. Будь-яких інших документів на підтвердження працевлаштування відповідача або отримання ним доходів, сторонами по справі не надано.

Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді на адвокатський запит № 4190 від 07.12.2018 р., виданої директором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», за ОСОБА_3 зареєстрована на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №46723 від 10.09.1996 року. Відповідач не заперечував в судовому засіданні факту належності йому на праві власності даної квартири.

Крім цього, суд враховує пояснення відповідача та допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_7 М-І.П. про те, що у відповідача ОСОБА_3 на утриманні перебувають непрацездатні батьки пенсійного віку. Наявні в матеріалах справи медичні документи (а.с. 52-53) підтверджують наявність хвороб у батьків відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_7 М-І.П. Суду доведено, що відповідач допомагає матеріально батькам, в тому числі надає кошти для проживання та лікування.

Оцінюючи твердження позивача на те, що донька відвідує додаткові уроки з англійської мови, росте і розвивається, їй необхідний духовний всесторонній розвиток, що зумовлює додаткові витрати і тому слід стягувати 10000 грн. суд зазначає наступне.

Ст. 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_2 з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витратах на дитину в суд не зверталась.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан відповідача, який не працює та на утриманні якого перебувають непрацездатні батьки. Крім цього, враховується наявність у відповідача нерухомого майна. Тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково та необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дiтей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027 грн, з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Тобто, станом на день прийняття судом рішення 24.04.2019 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 1013,5 грн.

Присуджена відповідачу на користь позивача сума аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця є більшою від встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позов 25 липня 2018 року, і тому суд присуджує стягнення аліментів з відповідача починаючи з 25.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до п.1,4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належить витрати:на професійну правничу допомогу та пов'язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.137 ЦПК України.

В матеріалах справи наявна копія квитанції №542 від 13.06.2018 року, яка підтверджує, що Львівська обласна колегія адвокатів ЮК Шевченківського району надало позивачу юридичні послуги на суму 700 грн., а позивач оплатила дані послуги. Вказане підтверджує витрати позивача на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат. Тому з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 700 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 236-265, 351 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 185, 191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (Львівська область, Мостиський район, с. Волиця, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 ( м. Львів, вул. Куліша, 25б/23, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( м. Львів, вул. Куліша, 25б/23, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (Львівська область, Мостиський район, с. Волиця, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( м. Львів, вул. Куліша, 25б/23, РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( м. Львів, вул. Куліша, 25б/23, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (Львівська область, Мостиський район, с. Волиця, РНОКПП НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу розмірі 700 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення складений 25.01.2019 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.