Справа № 297/63/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою с. Балажер, вул. Гагаріна, 51, Берегівського району.

Позов мотивований тим, що вказаний будинок належить позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності. У будинку окрім неї прописаний також і відповідач ОСОБА_2, який вже протягом пяти років проживає окремо, та не допомагає їй, позивачці, в утриманні будинку. Оскільки відповідач фактично не проживає за вказаною адресою, але зареєстрований в будинку, у позивачки виникають труднощі при оформленні субсидії, що позбавляє її права на користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідач відзив щодо позову не подав.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до рішення Берегівського районного суду від 30.11.2010 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.01.2011 року будинок, який розташований за адресою с. Балажер, вул. Гагаріна, 51, Берегівського району, належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 в цілому (а.с. 6, 7).

Згідно рішення Берегівського районного суду від 18.11.2014 року шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8).

Згідно довідки № 02-09/72 від 24.01.2019 року, виданої Яношоівською сільською радою відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але за вказаною адресою фактично не проживає (а.с. 18).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, та добровільно не знявся із реєстрації місця проживання, чим порушує права власника, тому позов є підставним і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16,321, 391, 405, 406 ЦК України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

рішив:

Позов ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою с. Балажер, вул. Гагаріна, 51, Берегівського району, Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя ОСОБА_3.