ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про припинення договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, про припинення договору іпотеки.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд заборонити суб`єктам державної реєстрації речових прав, в тому числі, державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, тощо проводити реєстрації зміни власника 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27375142.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено заборону на відчуження нерухомого майна, а саме 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27375142.

Заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, а саме 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27375142.

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ "Укрсоцбанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу відповідача - без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між сторонами виник спір з приводу припинення договору іпотеки та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду, а тому є підстави для забезпечення позову. Обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, адекватним та не порушує права інших осіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для його скасування немає, а тому доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко