КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/5480/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/167/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Щербенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про опис та арешт майна боржника, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Потабенко Л.В., -

встановила:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою на постанову про опис та арешт майна боржника.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену 02 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пелих Я.І. у виконавчому провадженні ВП № 51257653 з виконання виконавчого листа № 372/5480/14-ц, виданого 28 квітня 2016 року Обухівським районним судом Київської області.

В обґрунтовування скарги зазначено, що майно, описане в оскаржуваній постанові, не є тим майном, що зазначене у виконавчому документі; державний виконавець описував майно без виходу за його адресою місцезнаходження та візуального огляду; опис та арешт майна здійснено із простроченням строків; державним виконавцем не повідомлено боржника про проведення 02 лютого 2018 року опису та арешту майна.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену 02 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Пелих Я.І. у виконавчому провадженні ВП № 51257653 з виконання виконавчого листа № 372/5480/14-ц, виданого 28 квітня 2016 року Обухівським районним судом Київської області.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки державним виконавцем описано інше майно та накладено на нього арешт, ніж те, яке зазначено у виконавчому документі, державним виконавцем не повідомлено боржника про проведення виконавчих дій, спрямованих на опис та арешт майна, а також не зазначено в оскаржуваній постанові необхідних відомостей при проведенні виконавчих дій.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», та ухвалено нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» перед публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором № 04.1/07/11-КЛТ від 03 червня 2011 року, яка станом на 30 вересня 2014 року становить - 21 303 533, 71 євро, та складається: з загальної суми заборгованості по кредиту 17 240 180,34 євро, заборгованість по кредитах, наданих на цілі, вказані у п.2.2.1 цього договору, на суму 14 970 180, 34 євро, заборгованості по кредитам, наданих на цілі вказані у п.2.2.2-п.2.2.3 цього договору, на суму 2 270 000,00 євро, загальної суми заборгованості по відсоткам 4 063 353, 36 євро, заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п.2.2.1 - 3 513 582, 41 євро, заборгованості по відсоткам по кредиту згідно п..2.2.2-п.2.2.3 на суму 549 770, 95 євро, що за офіційним курсом Національно Банку України на час проведення розрахунку становить 350 357 915, 39 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с.м.т. Козин, вул. Солов'яненка, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та будинку АДРЕСА_1 та розташований на вищевказаній земельній ділянці і належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації у грошовому вираженні в розмірі 36 104 644 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 654 грн сплаченого судового збору.

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року рішення Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2016 року залишено без змін.

28 квітня 2016 року видано виконавчий лист № 372/5480/14-ц.

31 травня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 51257653.

У ході здійснення виконавчих дій 02 лютого 2018 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника: будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1; земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи подану скаргу, представник ОСОБА_1 зазначив, що майно, описане в оскаржуваній постанові не є тим майном, що зазначене у виконавчому документі. Так у рішенні суду зазначено кадастровий номер НОМЕР_2, а в оскаржуваній постанові НОМЕР_1.

Крім того державний виконавець описував майно без виходу за його місцезнаходженням та візуального огляду, а також державним виконавцем не повідомлено боржника про проведення 02 лютого 2018 року опису та арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язанийздійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Вбачається, що рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки у вигляді земельної ділянки площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Солов'яненка, цільове призначення для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2 та будинку АДРЕСА_1 та розташований на вищевказаній земельній ділянці і належить на праві власності ОСОБА_1.

Згідно ст. ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Здійснюючи опис та арешт майна боржника, державним виконавцем взято до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 року № 749 «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці», щодо структури кадастрових номерів земельної ділянки, якою визначено, що кадастровий номер земельної ділянки складається із 19 структурних елементів, та встановлено, що за ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, а також будинок АДРЕСА_1, який розташований на зазначеній ділянці, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Про те, що спірна земельна ділянка належить боржнику свідчить крім іншого, й той факт, що державний виконавець крім неї описав також будинок, який належить боржнику та розташований на цій земельній ділянці, за тією ж адресою.

Таким чином майно вказане у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02 лютого 2018 року є тим самим майном, яке вказано у рішенні суду від 05 квітня 2016 року.

Протилежний висновок суду є помилковим.

З постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02 лютого 2018 року вбачається, що вона складена у присутності понятих: ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були залучені до проведення виконавчих дій, а відтак посилання скаржника та висновок суду про те, що державний виконавець описував майно без виходу за його місцезнаходженням та візуального огляду, є безпідставними та необґрунтованими.

Ні у поданій скарзі, ні в ухвалі суду першої інстанції не вказано жодного посилання на норму закону, в якій передбачено обов'язок державного виконавця повідомляти боржника про проведення опису та арешту майна.

Отже висновок суду першої інстанції про допущені порушення з боку державного виконавця з цього приводу, також є помилковими.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищенаведеного, підстав вважати скаргу обґрунтованою немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного ухвала суду від 26 жовтня 2018 року постановлена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника винесену 02 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП №51257653 з виконання виконавчого листа № 372/5480/14-ц виданого 28 квітня 2016 року Обухівським районним судом Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19 лютого 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко