Провадження № 2/234/683/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Бакуменко А.В. за участі секретаря судового засідання - Кісточка І.В. розглянувши у порядку позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про стягнення боргу за кредитним договором, -

Обставини справи :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.05.2013 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», отримав кредитну картку. Відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення ст.1049, ст. ст. 610, 611 ЦК України не виконує свої зобов'язання за кредитним договором від 07.05.2013 року, а отже у нього виникла заборгованість. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у сумі, що станом на 08.11.2018 року становить 38637,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4809,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4479,02грн., заборгованість за пенею та комісією 27033,24 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1816,09 грн.

Ухвалою від 12 грудня 2018 року Краматорським міським судом Донецької області було відкрито спрощене провадження.

09 січня 2019 року, за клопотанням відповідача було проведено підготовче судове засідання , та перейдено до загального провадження.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Фактичні обставини встановлені судом

07.05.2013 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку. Відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення тіла кредиту та процентів повинно було відбуватися відповідно до умов договору, з якими відповідачка ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власний підпис у заяві.

Зобов'язання за кредитним договором належним чином ОСОБА_1 не виконував, допустивши прострочення погашення кредиту, у зв'язку з чим заборгованість , станом на 08.11.2018 року становить 38637,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 4809,57 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4479,02 грн., заборгованість за пенею та комісією 27033,24 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1816,09 грн., відповідно до розрахунку заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи 04.10.2016 року невідома особа, шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами, що знаходились на кредитній картці № 5168 7554 0921 8761, а саме сумою 6540 грн.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002968 від 05.10.2016 року та розпочато досудове розслідування..

Відразу після виявлення факту шахрайства з грошовими коштами, ОСОБА_1 звернувся на гарячу лінію ПАТ КБ "ПриватБанк" для блокування картки, картку було заблоковано.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 8, 9 Положення "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів" затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 705 від 05.11.2014 року, банк у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

У постанові Верховного Суду України № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року, яку суд першої інстанції вірно прийняв до уваги, сформульований правовий висновок, згідно якого сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За змістом наведеної правої позиції з урахуванням фактичних обставин у справі, переглянутій Верховним Судом України, при розгляді справ такої категорії (щодо несанкціонованого списання коштів з рахунку клієнта) суд має встановити обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідач вжив необхідних заходів, передбачених у випадку шахрайства з карткою, а саме: проінформував банк, а також правоохоронні органи про факт шахрайства, а тому його вини, як підстави цивільної-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з нього заборгованості, яка виникла не з його вини.

Однак, дослідивши довідку розрахунок заборгованості, судом встановлено, що станом на 04.10.2016 року ОСОБА_1 мав заборгованість за кредитною карткою в сумі 1282,08 коп. котра до сьогоднішнього часу не погашена.

У статті 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» місто Краматорськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 500грн.(фіксована частина) та 1816,09 грн.(процентна складова) та пені в сумі 27033,24 грн.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна», підписаної відповідачем року, базова процентна ставка на місяць складала 3,6 відсотка, тобто 34,80 відсотків на рік.

Тобто, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 34,8% річних та кількості днів за період з 04.10.2016 року по 27.11.2018 року, яка складає 784 дні, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить з наступного розрахунку: 1282,08 грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 34,8% : 360 днів (передбачених п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою») х 784 день = 972,16 грн.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 08.11.2018 року заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в сумі 1762 грн.

На підставі ст.ст. 4 , 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 274-279, ЦПК України, ст.ст.1048, 1054, 1050 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про стягнення боргу за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (р/р № 3111, МФО 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 07.05.2013 року яка станом на 27.11.2018 року становить грн. та складається з:

- 1282,08 грн. - заборгованість за кредитом;

- 972,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом .

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (р/р № 3111, МФО 305299, , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн..

В задоволені інших позовних вимог, стягнення пені , штрафу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко