Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа №461/6876/16-ц

провадження № 61-30752св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - первинна профспілкова організація Львівського національного академічного театру опери і балету ім. С. Крушельницької професійної спілки працівників культури України,

відповідач - Львівський національний академічний театр опери і балету ім. С. Крушельницької

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу первинної профспілкової організації Львівського національного академічного театру опери і балету ім. С. Крушельницької професійної спілки працівників культури України на рішення Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року в складі судді Городецької Л. М. та ухвалу апеляційного суду Львівсьокї області від 13 листопада 2017 року в складі колегії суддів Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., Шеремети Г. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року первинна профспілкова організація Львівського національного академічного театру опери і балету ім. С. Крушельницької професійної спілки працівників культури України (далі - Профспілкова організація) звернулася до суду з позовом до Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької про визнання незаконним та скасування наказів.

В обґрунтування позову позивач указував, що наказом генерального директора Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької від 29 червня 2016 року №103 «Про зміну істотних умов праці» (далі - Наказ №103) та наказом від 13 вересня 2016 року №124 «Про внесення змін до наказу від 29 червня 2016 року №103 «Про зміну істотних умов праці (введення контрактної форми трудового договору)» (далі Наказ № 124) з 21 листопада 2016 року змінюються істотні умови праці художньому та артистичному персоналу театру: запроваджується контрактна форма трудового договору.

Вважає, що даний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме положенням статей 22, 43, 58 Конституції України, щодо права на працю та дії закону в часі, статей 2, 32, 252 КЗпП України, статті 20 Закону України «Про театри та театральну справу».

Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати незаконним та скасувати накази №103 та №124.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що накази № 103 та № 124 відповідають вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури» від 28 січня 2016 року № 955-VІІ (далі - Закон № 955-VІІ).

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Профспілкова організація просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

24 травня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оспорювані накази не відповідають нормам статті 58 Конституції України, оскільки погіршують становище працівників театру, які працювали за безстроковим трудовим договором. Умови контрактів, які погіршують становище працівників, є недійсними.

Примушування працівника, який працює на умовах безстрокового трудового договору, до укладення контракту з обмеженим строком його дії є погіршенням його становища, що може стати підставою для визнання такого контракту недійсним.

Закон № 955-VІІ набув чинності в період часу, коли з працівниками вже існували безстрокові трудові договори, тому даний Закон не може застосовуватись до трудових відносин, які існують на момент його прийняття, а відтак накази, видані на його виконання, суперечать вимогам статті 58 Конституції України.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

Відзив/ заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що наказами №103 та № 124 на виконання вимог Закону № 955-VІІ з 21 листопада 2016 року змінено істотні умови праці художньому та артистичному персоналу, припинено безстрокові договори театру та запроваджено контрактну форму трудового договору.

Листом від 24 листопада 2016 року №350 профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Театру та у Львівську обласну профспілкову організацію Профспілки працівників культури України повідомлено про надання згоди на розірвання трудового договору з членами профспілкового комітету театру у зв'язку із введенням контрактної форми трудового договору з професійними творчими працівниками на підставі пункту 9 статті 36 КЗпП України.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 36 КЗпП Українипідставами припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За приписами статті 23 КЗпП Українитрудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

За змістом частини третьої статті 21 КЗпП Україниособливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України від 09 липня 1998 року № 12-рп/98 роз'яснено, що контрактна форма трудового договору може впроваджуватися лише законом.

Суспільні відносини в галузі театральної справи, що виникають у зв'язку зі створенням, публічним виконанням та публічним показом театральних постановок, визначає правовий статус театрів, форми їх державної підтримки, порядок їх створення і діяльності та спрямований на формування і задоволення творчих потреб та інтересів громадян, їх естетичне виховання, збереження, розвиток та збагачення духовного потенціалу Українського народу регулюються Законом України «Про театри і театральну справу».

Законом № 955-VIII з 24 лютого 2016 року статтю 20 Закону України «Про театри і театральну справу» викладено у новій редакції.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про театри та театральну справу» до професійних творчих працівників театру належать художній та артистичний персонал театру. Трудові відносини з професійними, творчими працівниками, художнім та артистичним персоналом державних та комунальних театрів оформлюються шляхом укладання контрактів.

Згідно з пунктами 2, 3 Прикінцевих положень Закону набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. Ця норма не поширюється на професійних творчих працівників комунальних закладів культури у територіальних громадах з населенням до 5 тисяч жителів. З працівниками художнього та артистичного персоналу, які перебувають у трудових відносинах з державними та комунальними закладами культури, протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом укладається контракт строком від одного до трьох років без проведення конкурсу.

Таким чином, контрактна форма роботи творчих працівників запроваджена окремим законом, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року та 20 серпня 2018 року в справах № 753/4687/17, 761/1899/17 (провадження № 61-6242св18, 61-32620св18).

Ураховуючи те, що накази № 103 та № 124 видані на виконання Закону України № 955-VІІІ, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оскаржуваних наказів незаконними.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх судових інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили судові рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу первинної профспілкової організації Львівського національного академічного театру опери і балету ім. С. Крушельницької професійної спілки працівників культури України залишити без задоволення.

Рішенні Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. І. Крат