Провадження №4-с/523/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду зі вищевказаною скаргою.

В обґрунтування поданої скарги, заявник зазначає, що державним виконавцем Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2було відкрито виконавче провадження № 56556480 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 534 828,86 грн., 35 566 грн. та 1500 грн., на підставі виконавчого листа № 523/414/16-ц виданого 17.05.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України « Про виконавче провадження», а саме: відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - У виконавчому документі зазначаються : 4) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта та ін.. Виданий виконавчий лист не відповідає вимогам зазначеної норми тому як в ньому не зазначені прізвище, ім`я, по батькові посадової особа яка його видала а тільки ініціали, не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта, а тому відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ « Про виконавче провадження» державний виконавець повинен був повернути зазначений виконавчий лист стягувачу. 21 червня 2018 року державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на майно боржника. Окрім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена сума, яка підлягає стягненню, не відповідає сумі зазначеній у виконавчому листі, а саме так у виконавчому листі зазначено, що стягненню підлягає 267 414, 43 грн., а у постанові про відкриття провадження 534 828, 86 грн.. Враховуючи викладене, заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту, скасувати данні постанови.

Згідно ст. 447 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні державного виконавця Першого Суворовського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 знаходиться виконавчий лист №523/414/16-ц, виданий 17.05.2018р. Суворовським районним судом міста Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 267 414,43 грн., 35 566,00 грн. та 1500 грн.

Постановою від 07.06.2018 року відкрито виконавче провадження № 56556480 та постановою від 21.06.2018 року накладено арешт на майно боржника.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до п.п. 1,4 ч. 1 ст. 4 Закону України « Про виконавче провадження» - У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);.

Як вбачається з виконавчого листа данні щодо ідентифікаційного коду боржника суду не відомі. Дані щодо уповноваженої особи яка видала виконавчий лист зазначені, тому доводи скаржника щодо відсутності ініціалів уповноваженої особи яка видала виконавчий лист є безпідставними.

Згідно п. 7. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

Як вбачається з матеріалів справи, стягувачем 06.06.2018 року було подано заяву про прийняття до виконання виконавчого листа та здійснення інших передбачених ЗУ « Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання вищевказаних рішень суду із зазначенням ідентифікаційного коду боржника, що передбачено ч. 3 ст. 26 ЗУ « Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону та за заявою стягувача про примусове виконання рішення;.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» - підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України « Про виконавче провадження» - Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З огляду на вище зазначене, суд вважає, що виконавчий лист не підлягає поверненню стягувачу та в діях державного виконавця не вбачається неправомірної бездіяльності, тому як державний виконавець діяв на підставі та у межах діючого Закону України «Про виконавче провадження», але разом із тим у постанові про відкриття виконавчого провадження вбачається помилка, а саме не вірно зазначена сума яка підлягає стягненню з боржника.

Виправлення помилки у процесуальних документах виконавчого провадження передбачене ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» - Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що доводи скаржника є безпідставними, виконавчий листі не підлягає поверненню та скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 26, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3- відмовити.

Копію ухвали направити учасникам процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 18.02.2019р.

Суддя: