Номер провадження 2/554/3424/2019
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2019 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Гальонкіна Ю.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури Львівської області, Генеральної прокуратури України, Головного управління державної Казначейської служби України у Львівській області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури Львівської області, Генеральної прокуратури України, Головного управління державної Казначейської служби України у Львівській області, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 724700,00 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів відповідну суму судового збору.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною 3 ст.175 ЦПК України визначено перелік відомостей, які повинна містити позовна заява.

На порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не зазначено повних даних про сторін, таких як ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, натомість, наявне посилання на те, що такі дані позивачу невідомі, у той час, як додані до позовної заяви документи фактично вказують на протилежне, крім того, така інформація наявна у вільному доступі для громадян.

Також позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а зазначено лише, що він «є ціною даного позову тощо», проте будь-якого розрахунку з цього приводу не наведено, що не відповідає вимогам п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, подані позивачем до суду копії документів, що є додатками до позовної заяви, а також копії доданих матеріалів для сторін у справі не у повному обсязі засвідчені належним чином згідно з вимогами ч.8 ст.43 ЦПК України, якою передбачено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Також у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що як працівниками медичного закладу, так і працівниками органу досудового розслідування і прокуратури неналежним виконанням своїх службових обов`язків вчинено протиправні дії, завдано позивачу ряд моральних та матеріальних збитків, вартість яких становить 724700 грн., та зазначає про понесені ним витрати у відповідних грошових сумах на: 4 операції, МРТ 4 рази, проживання та поїздки, ліки, витрати на професійну правничу допомогу, медичні послуги тощо), а також зазначає про інші витрати, які він несе як потерпіла сторона.

Однак усупереч п.5 ч.3 ст.175 та ч.5 ст.177 ЦПК України у позовній заяві не зазначені докази, які б підтверджували вказані вище обставини, та не надано доказів щодо понесених витрат (квитанції, чеки, довідки, акти, договори, проїзні квитки тощо).

Разом із тим, позивачем не вказано, яке значення для вирішення даного спору мають долучені ним копії постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2018 року по справі №22-ц-774/1781/2018, а також витягу з рішення ЄСПЛ у справі «Ішак Саглам проти Туреччини» (заява №22963/08), та які обставини підтверджуються цими документами.

Крім того, потребує уточнень вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки у позовній заяві спочатку сума заявлена в розмірі 400000 грн., потім за текстом позову її розмір позивач оцінює у 370000 грн., що вказує на розбіжності у визначенні грошового еквіваленту завданої моральної шкоди.

При цьому, позивачем не зазначено розрахунку суми стягнення моральної шкоди у жодному із заявлених розмірів.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3).

При цьому, пунктом вказаної 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві.

У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Позовна заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, наприклад, докази витрат на лікування.

Крім цього, позивач вказує, що кримінальним правопорушенням йому завдано шкоди, у зв`язку з чим просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь матеріальну та моральну шкоду у загальному розмірі 724700 грн., посилаючись на неналежне досудове розслідування у кримінальному провадженні, бездіяльність посадових осіб правоохоронних органів.

У свою чергу, в позові міститься посилання на статті: 1176 (відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду), 1177 ЦК України (відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення), а також на загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду (ст.1166 ЦК України).

Проте у позові наведений лише виклад положень цих статей, але відсутнє обґрунтування заявлених позовних вимог на підставі наведених позивачем норм законодавства.

Тому позивачу слід також чітко визначити підстави, за якими він звертається з вимогою про відшкодування шкоди, завданої відповідачами та їх посадовими особами.

Отже, відповідно до положень ч.6 ст.175 ЦПК України для правильного вирішення спору слід запропонувати позивачу надати до суду нову редакцію позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи), в якій зазначити: чіткі підстави, за якими позивач звертається з вимогою про відшкодування майнової шкоди, завданої відповідачами та їх посадовими особами з обґрунтуванням заявлених вимог відповідно до законодавства; з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір такої шкоди, та якими доказами це підтверджується; якими конкретними неправомірними діями чи бездіяльністю відповідачів позивачу заподіяно моральної шкоди та чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру; з чого він виходив, визначаючи грошові суми в розмірі 400000 грн. або 370000 грн., вказавши відповідний розрахунок; зазначити повні дані про сторін такі як ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також виконати вимоги ч.8 ст.43 ЦПК України щодо належного засвідчення копій документів у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.2 вищевказаної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, прокуратури Львівської області, Генеральної прокуратури України, Головного управління державної Казначейської служби України у Львівській області, третя особа Уповноважений Верховної Ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування та прокуратури - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Гальонкіна