Номер провадження: 22-ц/813/3611/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у складі судді Загороднюка В.І.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів шляхом стягнення грошових коштів у розмірі 10538,94 грн., сплачених позивачем раніше, і набутих відповідачем без належної правової підстави; визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 26326,37 грн.; зобов`язання відповідача здійснити розрахунок заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення №154868/ОВ-СДВ, № особового рахунку № НОМЕР_1 від 19.09.2017 р., з урахуванням показань засобу обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при укладені договору купівлі-продажу житлового будинку, минулий власник житлового будинку передав позивачу документи щодо водопостачання, які виявилися такими, що містять неправдиву інформацію, оскільки останній на протязі тривалого часу за воду відповідачу не сплачував, у зв`язку з чим утворилася значна заборгованість. Надалі позивач уклав з відповідачем договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Відповідач перед укладанням договору та відкриттям особового рахунку повідомив позивача про необхідність погашення існуючого боргу минулого власника будинку, а у разі відмови від оплати погрожував відключенням будинку від мережі водопостачання та водовідведення, змусивши позивача внести на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 10538,94 грн. без належної на те правової підстави, а також вчинивши протиправні дії щодо нарахування заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 26326,37 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» подав апеляційну скаргу,в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що саме продавець ( ОСОБА_2 ) порушив своє зобов`язання перед ОСОБА_1 , тим самим порушивши її права, а ОСОБА_1 не вжила відповідних заходів для перевірки зазначеної інформації, не вимагаючи від продавця документів, що підтверджують його посилання про відсутність заборгованості за послуги водопостачання. Умовами договору встановлений обов`язок ОСОБА_1 сплачувати за надані в даний будинок послуги з водопостачання та водовідведення, починаючи з 01.09.2014, тобто кошти було набуто за наявної правової підстави. Водолічильник у будинку було встановлено та опломбовано 03.11.2017, про що зазначено в акті №3486, і починаючи з цієї дати нарахування здійснюється за показниками приладу обліку, тобто до цього часу нарахування здійснювалося за нормативами водопостачання та водовідведення з розрахунку на кількість мешканців та на ведення індивідуального підсобного господарства. Також, безпідставним є стягнення судом судового збору у розмірі 640,00 грн.

Від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28.08.2017 ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 при укладені договору купівлі-продажу житлового будинку, передав ОСОБА_1 документи щодо водопостачання.

З метою впорядкування відносин щодо новопридбаного будинку, позивачка звернулася до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" для укладання договору про надання послуг з водопостачання і водовідведення.

Від працівників філії "Інфоксводоканал" позивачка дізналася, що документи щодо водопостачання передані їй попереднім власником житлового будинку містять неправдиву інформацію, що на момент звернення позивачки до філії "Інфоксводоканал" у ОСОБА_3 наявна заборгованість за надання послуг щодо водовідведення і водопостачання у загальній сумі 26 326,37 грн.

Працівники філії "Інфоксводоканал" перед укладанням договору та відкриттям особового рахунку повідомили позивачку про необхідність погашення існуючого боргу минулого власника будинку ОСОБА_3

19.09.2017 між позивачкою та ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення№154868/ОВ-СДВ, відкрито особовий рахунок.

Платежем від 02.10.2017 позивачкою внесено на рахунок відповідача 7389,99 грн. та платежем від 06.11.2017 3148,95 грн., що підтверджується відповідними квитанціями.

Як вбачається з довідки особового рахунку, відкритого на ім`я позивачки, останній нараховано 26385, 29 грн. з яких вона сплатила 10595, 68 грн., у зв`язку з чим залишилася заборгованість у розмірі 15787,43 грн.

Відповідачем на веб-сайті infoxvod.com.uaдійсно розміщено "Список адрес, переданих на відключення або примусове стягнення по причині несплати послуг водокористування більш ніж за 2 місяці (станом на 21.11.2017)", у пункті 26733 якого зазначено, що за адресою будинку позивачки рахується заборгованість в розмір 15787,43 грн.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що не передбачено ані законом, ані укладеним договором обов`язок позивачки сплачувати за послуги, спожиті колишнім власником так як останній не брав на себе такий обов`язок, а тому дії щодо нарахування позивачці заборгованості за водопостачання визнав протиправними.

Однак суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 4.4.1 договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, укладеного між сторонами умови вказаного договору споживач повинен у встановлений договором термін оплачувати надані послуги.

Згідно з п. 7.4 договору умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, що настали до його укладення, а саме з 01.09.2014.

Отже, підписавши вказаний договір позивачка погодилася з його умовами щодо обов`язку сплачувати за послуги, спожиті з 01.09.2017, договір не визнаний недійсним, відтак його умови обов`язкові для сторін.

З довідки особового рахунку, відкритого на ім`я позивачки вбачається, що останній нараховано 26385, 29 грн. заборгованості за надані відповідачем послуги за період з вересня 2014 року по грудень 2017 року, з яких вона сплатила 10595, 68 грн., у зв`язку з чим залишилася заборгованість у розмірі 15787,43 грн.

Тобто позивачкою кошти сплачені в розмірі 10538,94 грн. на виконання умов договору про надання послуг з водопостачання, а тому не є коштами набутими відповідачем без належної правової підстави.

Вказане залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, висновок суду про необхідність обліковувати заборгованість позивачки з моменту укладання договору, тобто з 19.09.2017 та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості згідно показань засобу обліку суперечить п.10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, яким передбачено справляння плати за наявності квартирних засобів обліку, такий прилад обліку був встановлений 03.11.2017, відтак лише з цього часу можливо враховувати його відомості.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення коштів, сплачених позивачем раніше, набутих відповідачем без належної правової підстави; визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 26326,37 грн.; зобов`язання відповідача здійснити розрахунок заборгованості за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення задоволенню не підлягають.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Виходячи з того, що судом допущено порушення норм матеріального права при дослідженні доказів, не повно з`ясовані обставини, не надана оцінка поясненням сторін, рішення не відповідає вимогам ст.ст.264,265 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи, то підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на мотиви та підстави, викладені вище.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про стягнення безпідставно набутих коштів, визнання дій неправомірними щодо нарахування боргу, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 02.01.2020.

Головуючий:

Судді: