Ухвала

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 101/250/13-ц

провадження № 61-23655 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі колегії суддів: Дралла І. Г., Білоусової В. В., Іващенко В. В., від 12 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, в якому просив суд: стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальний збиток в розмірі 2 884,00 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн з кожного.

З касаційного провадження та доданого до касаційної скарги рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2013 року убачається, що у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, а рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 2 184,00 грн солідарно на відшкодування матеріальної шкоди та по 300 грн з кожного на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 по 1 214,40 грн з кожного на відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2014 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржуване судове рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позивача.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали із Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Вимоги зазначеної ухвали суду касаційної інстанції в частині витребування цивільної справи не виконано, незважаючи на численні нагадування, у зв'язку з тимчасовою окупацією частини території України. Тому справа до суду касаційної інстанції не надходила.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 рокукасаційне провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 20 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або Законом України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

У зв'язку з наведеним, ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 липня 2018 року направлено до Апеляційного суду міста Києва копії матеріалів касаційного провадження № 61-23655ск18 у справі № 101/250/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди для визначення територіальної підсудності місцевого суду для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року підсудність розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди визначено Святошинському районному суду м. Києва.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року у відновленні втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкодивідмовлено, роз'яснено право сторін на повторне звернення до суду з даного питання у разі наявності необхідних документів.

Згідно з частиною третьою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Відповідно до частини четвертої статті 494 ЦПК України після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Враховуючи неможливість відновлення втраченого судового провадження у справі № 101/250/13-ц Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим, що встановлено ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили, касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2013 року у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди- закрити.

Роз'яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк