Справа № 128/2287/15-ц
УХВАЛА

19 лютого 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Васильєвої Т.Ю., за участі секретаря Манюк Л.В., розглянувши подання старшого державного виконавця Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2, 26.12.1960 р. н.,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали подання Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про вирішення питання про привід боржника ОСОБА_2, 26.12.1960 р. н.

Свої вимоги старший державний виконавець мотивував тим, що на виконанні у Вінницькому РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №51933761 з примусового виконання виконавчого листа № 128/2287/15-ц, виданого 10.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, 28.04.2012 р. н., в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

15 серпня 2016 року відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

У поданні старший державний виконавець зазначає, що рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що, згідно інформації на запити, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє.

На адресу боржника рекомендованим листом з повідомленням направлявся виклик державного виконавця 01 червня 2018 року, яким боржника зобовязано зявитись до виконавця. Боржник на виклики не зявляється. За вказаних обставин, старший державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

Прийнявши дане подання до розгляду, суд ухвалою від 12 лютого 2019 року витребував у старшого державного виконавця для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 51933761 з примусового виконання виконавчого листа №128/2287/15-ц, виданого 10.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, 28.04.2012 р. н.

В судове засідання державний виконавець не зявився та матеріали виконавчого провадження для огляду суду не надав, хоча належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання та невиконання ухвали суду щодо витребування матеріалів виконавчого провадження державний виконавець суд не повідомив.

Інші учасники провадження в судове засідання також не зявились. Боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_2 про причини своєї неявки суд не повідомив.

Стягувач ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно поданої нею заяви, подання підтримує та просить його задовольнити.

У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

На підтвердження обставин, викладених в поданні, державний виконавець надав суду копії деяких матеріалів виконавчого провадження (а.с. 67 70).

А саме суду надано: копію виконавчого листа по даній справі; розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, з якого вбачається щомісячне часткове виконання рішення суду; копію виклику ОСОБА_2 до державного виконавця від 01.06.2018 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 519333761 від 15.08.2016 року.

Витребувані ухвалою суду від 12.02.2019 року матеріали виконавчого провадження № 519333761 державним виконавцем суду не надані без повідомлення причин невиконання ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно з положеннями п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не зявилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Отже, державному виконавцю слід довести суду, що ним вчинено всі необхідні дії для належного виконання рішення суду, викликано боржника у встановленому законом порядку та останній не зявився до нього на виклик без поважних причин.

В сенсі ст.ст. 12, 13 ЦПК України тягар доказування викладених в поданні обставин лежить саме на державному виконавці, що здійснює примусове виконання рішення суду, та оскільки він є учасником справи з розгляду вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судового рішення, згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи надані суду документи, суд вважає, що державним виконавцем не доведено неявки боржника на виклик державного виконавця без поважних причин, зокрема суду не надано копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення чи повернення поштового відправлення до відділу ДВС з певних причин, не зазначено чому з червня 2018 року державний виконавець лише зараз дійшов висновку, що боржник умисно ухиляється від явки до державного виконавця.

У поданні старший державний виконавець зазначає, що боржник на виклики не зявляється, однак суду не надано доказів того, що виконавець викликав боржника неодноразово та боржник систематично не зявлявся на виклики до відділу ДВС.

Крім того, судом встановлено, що за період з січня по грудень 2018 року відбувалось часткове виконання рішення суду в розмірі по 500 грн. щомісячно, що підтверджується копією довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданою Вінницьким РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 68), в звязку з чим незрозуміло з яких підстав державний виконавець вказує в поданні, що будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду, боржником не здійснено, яким чином відбулось часткове виконання рішення суду також не зазначено.

Суду не надано доказів, що старший державний виконавець робив запити до відповідних установ для встановлення майнового стану боржника, про які йдеться в поданні. Доказів того, що державним виконавцем вживалися інші заходи примусового виконання рішень, передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», суду не надано.

Встановлені обставини не дають можливості суду дійти висновку про те, що боржник належним чином викликався державним виконавцем, але не зявлявся без поважних причин, тому звернення державного виконавця до суду з даним поданням є передчасним, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 84, 258-260, 263, 438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про привід боржника ОСОБА_2, 26.12.1960 р. н., відмовити.

Суддя: