РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17152/16-ц

пр. № 2/759/274/19

04 лютого 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача у грудні 2016 р. звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.10.2006 р. між ОСОБА_2 та ВАТ «Український кредитно-торговий банк» було укладено кредитний договір №020/06к, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 126 000 доларів СІІІА, терміном повернення до 30.10.2021 року. В забезпечення виконання вказаних зобов'язань 30.10.2006 р. між Банком та позивачем укладено договір поруки №020/06к, відповідальність за яким між поручителем та позичальником є солідарною. У зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язання за кредитним договором, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30.05.2011 року, солідарно стягнуто з позивача та відповідача заборгованість у розмірі 1 032 129,62 грн., та 1 820 грн., судових витрат. В ході вчинення виконавчих дій за вказаним рішенням суду, все майно позивача арештоване, 22.04.2012 року стягувачу в рахунок погашення боргу передано у власність 3 земельні ділянки позивача на суму 711 860 грн. Від боржника ОСОБА_2 20.04.2016 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти в розмірі 427 004.63 грн. На даний час рішення суду виконано в повному обсязі. Відповідно, ОСОБА_1 отримала право на зворотну вимогу (регрес) до основного боржника - ОСОБА_2, на суму стягнутих з неї, як з поручителя, грошових коштів у розмірі 711 860,00 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму коштів та судовий збір.

Ухвалою судді Войтенко Ю.В. від 26.01.2017 р. відкрито провадження по справі (а.с. 76).

Розпорядженням керівника суду від 28.07.2017 р. у зв'язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи (а.с. 96).

Ухвалою суду від 25.09.2017 р. справу прийнято до провадження судді Шум Л.М .(а.с. 98).

Ухвалою суду від 24.01.2018 р. розгляд справи вирішено проводити у загальному позовному провадженні, розпочато та відкладено підготовче судове засіданні (ак.с. 108-109).

Ухвалою суду від 01.10.2018 р. підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 131).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності позовних вимог, з огляду на те, що позивачем було частково виконано зобов'язання з примусового виконання рішення суду. Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за кредитним договором. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду з даним позовом.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2006 р. між ВАТ «Український кредитно-торговий банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №020/06к від 30.10.2006 р., за умовами якого банк зобов'язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у сумі 126 000,00 дол. США на умовах цільового використання, забезпеченості, строковості, платності, зворотності та інших умовах, викладених у договорі (п. 1.1), терміном до 30.10.2021 р. (п. 2.1) (а.с. 6-13).

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 30.10.2006 р. між ВАТ «Український кредитно-торговий банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №020/06к, відповідно до п. 1.1 якого поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником усіх його зобов'язань в повному обсязі перед банком, що виникли з кредитного договору (п. 1.1). Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі, за повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі (п. 1.3). Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (п.1.3) (а.с. 14-16).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30.05.2011 року за позовом ВАТ «БТА Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №020/06к від 30.10.2006 р., солідарно стягнуто заборгованість з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розмірі 1 032 129,62 грн., та 1 820 грн., судових витрат (а.с. 17-19).

При примусовому виконанні вказаного рішення суду, 22.04.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, якими, належне боржнику ОСОБА_1 майно, а саме, три земельні ділянки, що знаходяться в Київській обл., Васильківському районі, с. Липовий Скиток, передано стягувачеві ПАТ «БТА Банк» в рахунок погашення боргу за ціною 235 715,00 грн., 240 430,00 грн., 235 715,00 грн., а всього на загальну суму 711 860,00 грн. (а.с. 20-21).

25.04.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що рішення суду виконано в повному обсязі, стягувачеві в рахунок погашення боргу передано три земельні ділянки на загальну суму 711 680,00 грн. 20.04.2016 р. на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в розмірі 427 004,63 грн., після чого скеровано стягувачу кошти в розмірі 322 089,62 грн., стягнуто виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій (а.с. 22-24).

14.01.2019 р. відповідач через канцелярію суду подав додаткові пояснення та документи (а.с. 134-189), проте, в силу ч. 2 ст. 222 ЦПК України, суд залишає без розгляду, оскільки під час проведення підготовчого судового засідання суду не було повідомлено про наявність таких документів та не виявлено бажання надати такі докази в судовому засіданні, судом не встановлено поважних причин про неможливість заявлення таких доказів.

Відносини поруки врегульовано законодавцем у параграфі 3 Глави 49 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.553ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2ст. 554 ЦК України).

Частиною 1, ч. 2 ст. 556 ЦК України передбачено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічні висновки викладені у правовій позиції Верховного суду України (справа № 6-466цс15 від 23.09.2015).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надала суду доказів того, що до неї перейшло право вимоги за зобов'язанням, яке ґрунтуються на кредитному договорі з боржником (відповідачем), чи надавала вона відповідачу (боржнику) докази переходу до неї прав у зобов'язанні.

Крім того, судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором від 30.10.2006 р. виконано поручителем (позивачем) не в повному обсязі, а частково. Тому суд вважає, що наслідки, передбачені ст.556 ЦК України, щодо переходу всіх прав кредитора до поручителя, внаслідок повного виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, не настали, тому у позивача, як у поручителя, не виникло право пред'явити зворотну вимогу до боржника (відповідача).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 513, 517, 553, 554, 556, 599 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регрессу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: