ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/978/19 Справа № 194/208/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Корягін В.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року у справі за поданням начальника Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мунтян І.А., заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мунтян І.А. 19 квітня 2018 року звернувся до суду із поданням, в якому просив надати Відділу ДВС дублікат виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 194/208/15-ц від 02 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 80000 грн.

В обґрунтування подання заявник посилався на те, що на виконанні у Тернівському міському відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 48013244, відкрите 09 липня 2015 року на підставі вищевказаного виконавчого листа. В ході виконання було перевірено майновий стан боржника, наявність відкритих на його ім'я рахунків у банках та інших фінансових установах, офіційні джерела доходу. За результатами перевірки встановлено, що офіційні джерела доходу у боржника відсутні, окрім пенсії, з якої утримуються аліменти, рахунки у банках також відсутні. При перевірці майнового стану боржника встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. У зв'язку з цим 27 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п 2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та роз'яснено стягувачу про можливість повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання. У подальшому, 19 квітня 2018 року, стягувач ОСОБА_3 звернулася до Тернівського міського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про направлення подання до Тернівського міського суду Дніпропетровської області про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 194/208/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 80000 грн. для подальшого пред'явлення його до виконання, посилаючись на втрату вказаного виконавчого документу. З наведених підстав начальник Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Мунтян І.А. звернувся до суду із поданням про видачу дублікату виконавчого листа .

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року подання начальника Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області задоволено. Суд ухвалив видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року по цивільній справі № 194/208/15-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тернівського міського управління юстиції ОСОБА_4, про стягнення пені за заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 62-63).

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального закону, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року у справі № 194/208/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів, стягнутих за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2005 року в розмірі 80000 грн. (а.с.46-48)

На підставі вищевказаного рішення суду від 21 травня 2015 року стягувачу було видано виконавчий лист, за яким постановою державного виконавця Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09 липня 2015 року було відкрито виконавче провадження.

У подальшому, постановою державного виконавця від 27 січня 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день ухвалення постанови), тобто у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а.с.56).

З матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2018 року стягувач ОСОБА_3 звернулася до Тернівського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про направлення подання до Тернівського міського суду Дніпропетровської області про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 194/208/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 80000 грн. для повторного пред'явлення його до виконання, посилаючись на втрату вказаного виконавчого документа при переїзді (а.с.59).

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною першою статті 431 ЦПК України, яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року, визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті першої розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини 4 статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2015 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, для вирішення питань про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів, слід встановити наступні фактичні обставини справи: чи було прийнято судове рішення на підставі, якого було видано виконавчий лист, чи не пройшли строки для пред'явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням переривання такого строку або зупинення, чи існує за виконавчим листом заборгованість, тощо.

Виконавчий документ постановою державного виконавця від 27 січня 2016 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на день ухвалення постанови).

Відповідно до ч.5 ст. 47 Закону України повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день ухвалення постанови про повернення виконавчого документу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII "Про виконавче провадження", пунтом 5 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1, 5 ст.12 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Оскільки постанова про повернення виконавчого документа була винесена 27 січня 2016 року, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання спливає 27 січня 2019 року. Відтак, подання про видачу дубліката виконавчого листа від 19 квітня 2018 року подане в строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи те, що рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 80000 грн. не виконане, що не заперечується учасниками справи, заявник має право на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання, однак не може скористатися цим правом через втрату виконавчого листа, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документа.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що Тернівський міський відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не мав права звертатися до суду із поданням про видачу дубліката виконавчого листа, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно п.10 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом.

В силу пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2015 року, у разі втрати виконавчого документа суд може видати дублікат виконавчого документу за заявою державного виконавця.

Згідно ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу не тягне за собою закінчення виконавчого провадження. Отже державний виконавець правомірно звернувся до суду із поданням.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що у справі відсутні докази на підтвердження відкриття виконавчого провадження є необгрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, наявністю постанови державного виконавця від 09 липня 2015 року, яка внесена до автоматизованої системи виконавчих проваджень.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду 27 квітня 2018 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді