ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1755/19 Справа № 204/8088/17 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про відміну наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», в якій просить: скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 № 1176-к від 30.11.2017 року та поновити її на посаді юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк»; стягнути на її користь з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позов мотивований тим, що наказом від 18.11.2009 року № 191-к позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» на посаду провідного юрисконсульта юридичного відділу. 01.06.2010 року Акціонерний банк «Експрес-Банк» перейменований у Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк». 20.12.2013 року позивач була звільнена з посади провідного юрисконсульта юридичного відділу Дніпропетровської філії Акціонерного банку «Експрес-Банк» у зв'язку з переведенням до Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та наказом № 854-к від 23.12.2013 року була прийнята на посаду юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк». 18.08.2017 року Національний банк України надав дозвіл на реорганізацію шляхом приєднання ПАТ «АБ «Експрес-Банк» до АКБ «Індустріалбанк» за спрощеною процедурою. В результаті реорганізації АКБ «Індустріалбанк» стає правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «Експрес-Банк». Запланована дата правонаступництва - 04.12.2017 року. 25.09.2017 року позивач, а також весь особовий склад Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» отримали попередження про скорочення штату працівників від 14.09.2017 р. № 02-31/519 за підписом Голови комісії з реорганізації (комісії з припинення) «АБ» Експрес-Банк» Дідовця В.В. на підставі рішення Спостережної ради банку (протокол від 29.08.2017 р. № 28), рішення Комісії з реорганізації (з припинення), протокол від 12.09.2017 р. № 2 та наказу про внесення змін та доповнень до штатного розпису від 14.09.2017 р. № 80, та вилучення зі штатного розпису банку займаної нею посади та про наступне звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 30.11.2017 року. Наказом від 30.11.2017 р. №1176-к за підписом Голови комісії з реорганізації (комісії з припинення) «АБ «Експрес-Банк» Дідовця В.В. позивач була звільнена з посади юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» за скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КзпП України.

Вважає її звільнення з роботи незаконним, оскільки на момент її звільнення відповідачами не було запропоновано жодної посади нового штатного розпису, зокрема, касирів Дніпропетровського відділення, які були запропоновані іншим особам. Також у цей період Дніпропетровське відділення Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» проводило набір на роботу водіїв-інкасаторів згідно з оголошеннями у пресі, а також технічних працівників. Відповідно до положень ст. 42 КЗпП України, вважає, що вона має переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, оскільки позивач має вищу освіту, працює за фахом з 1985 року, бездоганно працювала у відповідача-1 тривалий час (з листопада 2009 р.), тобто має тривалий безперервний стаж роботи у відповідача-1, також має на утриманні пенсіонерів - чоловіка та хвору матір, 1929 року народження. Відповідачами не дотримані норми трудового законодавства України, які регулюють припинення трудових відносин, зокрема, ст.40, ч.1 ст. ст. 42, 43, ст. 49-2 КЗпП України. На підставі вищевикладеного позивач звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року позов задоволено частково та ухвалено визнати незаконним наказ Голови комісії з реорганізації (комісії з припинення) ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» Дідовець В.В. № 1176-к від 30 листопада 2017 року про припинення трудового договору, яким ОСОБА_1 було звільнено з посади юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на підставі п. 1 ст. 40 КзПП у зв'язку зі скороченням штату працівників; поновлено ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»; стягнено з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 24 387,00 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць у розмірі 4 434,00 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті; в іншій частині позовних вимог - відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням порядку установленого законом, вона має бути поновлена на попередній роботі, а саме на посаді юрисконсульта, яка згідно штатного розкладу наявна у ПАТ АКБ «Індустріалбанк». Оскільки під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена з посади юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «АБ «Експрес-Банк» з порушенням встановленого законом порядку, суд вважав, що позивачу має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі ПАТ АКБ «Індустріалбанк» просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КзпП України відбулося правомірно та з чітким дотриманням усіх вимог чинного законодавства, зокрема вимог ст. 42, 43-1, 49-2 КзпП України, а тому відсутні правові підстави для визнання наказу № 1176-к від 30 листопада 2017 року про звільнення ОСОБА_1 незаконним та як наслідок поновлення позивача на роботі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових правовідносинах з ПАТ «АБ «Експресбанк».

З трудової книжки ОСОБА_1 серії БТ-І №2648397 вбачається, що 18 листопада 2009 року вона була прийнята на посаду провідного юрисконсульта юридичного відділу Дніпропетровської філії АБ «Експрес-Банк» (наказ № 191-к від 18.11.2009 року). 01 червня 2010 року відповідно до рішення загальних зборів акціонерів АБ «Експрес-банк» від 21.04.2010 року найменування Акціонерний банк «Експрес-банк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-банк» (наказ № 61 від 09.06.2010 року). 20 грудня 2013 року була звільнена у зв'язку з переведенням у Дніпропетровське регіональне відділення ПАТ Акціонерний банк «Експрес-Банк» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпПУ (наказ № 374-к від 20.12.2013 року). 23 грудня 2013 року була прийнята на посаду юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ Акціонерний банк «Експрес-Банк» (наказ № 854-к від 23.12.2013 року) (т. 1, а.с. 14-15).

Згідно наказу № 1176-к від 30.11.2017 року ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ у зв'язку зі скороченням штату працівників (т. 1, а.с. 4).

Судом встановлено та сторонами визнавався той факт, що підставою для звільнення позивача стала реорганізація ПАТ АБ «Експрес-Банк» шляхом приєднання до ПАТ акціонерний комерційний банк «Індустриалбанк».

Згідно витягу з протоколу № 28 засідання спостережної ради АБ «Експрес-Банк» від 29 серпня 2017 року Відповідачем-1 було прийнято рішення скоротити з 30 листопада 2017 року чисельність і штат працівників АБ «Експрес-Банк» у повному обсязі (т. 1, а.с. 85).

Згідно витягу з протоколу № 2 засідання комісії з реорганізації (комісії з припинення) АБ «Експрес-Банк» від 12.09.2017 року на виконання рішення Спостережної ради АБ «Експрес-Банк» від 29.08.2017 року № 28 було прийнято рішення про скорочення з 30.11.2017 року чисельності і штату працівників АБ «Експрес-Банк» у повному обсязі (т. 1, а.с. 86).

У відповідності до наказу ПАТ АБ «Експрес-Банк» № 80 від 14.09.2017 року були внесені зміни до штатного розпису АБ «Експрес-Банк», а саме: закрито з 30.11.2017 року структурні підрозділи АБ «Експрес-Банк», скорочено в них посади та вилучено їх зі штатного розпису, згідно з наведеним переліком (т. 1, а.с. 87-98).

В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказував, що у ПАТ АБ «Експрес-Банк» відбулося 100-відсоткове скорочення штату та чисельності працівників по всій країні, внаслідок того, що ПАТ АБ «Експрес-Банк» припинив свою діяльність шляхом реорганізації та приєднання до ПАТ АКБ «Індустріалбанк».

25.09.2017 року позивачу було вручено попередження про скорочення штату №02-31/519 від 14.09.2017 року, згідно якого встановлено, що у зв'язку зі скороченням штату працівників позивача попереджають про вилучення зі штатного розпису Банку займаною нею посади та про її наступне звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ, яке відбудеться 30 листопада 2017 року. Вказане попередження позивач отримала 25.09.2017 року, про що міститься її особистий підпис (т. 1, а.с. 5).

Тобто підставою для звільнення Позивача банк визначив скорочення займаною нею посади, тобто скорочення штату, про що зазначено і у її трудовій книжці.

У день звільнення з позивачем було проведено повний розрахунок та виплачено заробітну плату і вихідну допомогу, що підтверджується листом ПАТ «Експрес-Банк» від 30.11.2017 року № 033-20/з/263 (т. 1, а.с. 63).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 було здійснено з порушенням порядку установленого законом, вона має бути поновлена на попередній роботі, а саме на посаді юрисконсульта, яка згідно штатного розкладу наявна у ПАТ АКБ «Індустріалбанк». Оскільки під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 була звільнена з посади юрисконсульта Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «АБ «Експрес-Банк» з порушенням встановленого законом порядку, суд вважав, що позивачу має бути виплачений середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 36 Кодексу законів про працю України визначено підстави припинення трудового договору: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Статтею 40 КЗпП України визначено що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абз. 1 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КзпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною другою статті 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1723цс17, роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скорочення посади позивача у ПАТ АБ «Експрес-Банк» об'єктивно існувала можливість перевести її за її згодою на іншу роботу у новоствореному відділенні ПАТ АКБ «Індустріалбанк», оскільки іншим працівникам пропонувалася робота і їх було переведено.

Важливою умовою при проведенні скорочення штату працівників є обов'язок роботодавця запропонувати працівнику іншу роботу.

З моменту вручення 25.09.2017 року позивачу попередження про скорочення штату та до моменту її звільнення, позивачу не було запропоновано жодної наявної вакансії.

В той же час, наявність вакансій, які могли та повинні були бути запропоновані позивачу, в межах відділення Банку в якому вона працювала (не враховуючи вакансій по всій Україні), підтверджується штатними розкладами Відповідача-1 станом на 25.09.2017 року (т. 1, а.с. 112--113), та станом на 30.11.2017 року (т. 1 а.с. 134-135).

Однак, ПАТ АБ «Експрес-Банк» належним чином не виконало свого обов'язку щодо працевлаштування позивача, не запропонувало йому іншого місця роботи, тим самим порушило гарантоване Конституцією України право на збереження місця роботи та захист від незаконного звільнення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (органу місцевого самоврядування) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанцій, встановивши, що 100-% скорочення і штату і чисельності працівників не відбувалося, оскільки ПАТ «АБ «Експерес-Банк» не ліквідувався а реорганізувався шляхом приєднання до ПАТ «АКБ «Індустріалбанк», тобто мали місце структурні та організаційні зміни (зміни в організації праці) у штаті обох банків, внаслідок чого переважна штатна чисельність працівників ПАТ «АБ «Експерес-Банк» була переведена до штату ПАТ «АКБ «Індустріалбанк», дійшов обґрунтованого висновку про відновлення порушеного права ОСОБА_1, шляхом поновлення її на посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко