Справа № 351/705/19
Номер провадження №2/351/468/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2019 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді - Калиновського М.М.,
з участю секретаря - Лакуста М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, свої позовні вимоги мотивував тим, що на праві приватної власності позивачу належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У даному житловому будинку зареєстрований з 2016 р. чоловік його дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Останній та його дочка виїхали на Схід України у 2017 р., і з того часу вони у будинку не проживають. На даний час у позивача виникла необхідність у оформленні субсидії, однак реєстрація зятя в належному позивачу господарстві заважає позивачу отримати субсидію. Місце перебування та проживання ОСОБА_2 відповідача по справі, позивачу не відоме, засоби зв`язку з ним відсутні. Зі слів дочки позивача, відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом.
Представник позивача подала до суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила позов задоволити, на заочний розгляд справи згідна.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлялася на сайті суду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
З письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , долучених до матеріалів справи слідує, що їм відомо, що відповідач по справі являється зятем позивача. Якийсь час дочка позивача разом із своїм чоловіком проживала в господарстві позивача, однак згодом вони переїхали проживати на ОСОБА_5 України. З того часу в господарстві ОСОБА_1 відповідач та його дружина не з`являлися.
З свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30.01.2001 р., слідує, що житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1
З акту обстеження матеріально- побутових умов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , слідує, що при обстеженні умов проживання сім`ї ОСОБА_1 встановлено, що зареєстрований на проживання ОСОБА_2 в даному господарстві не проживає з 2017 р.
З довідки про склад сім`ї від 08.10.2018 р. № 4779, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 входять: ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_7 -дочка, не проживає, ОСОБА_2 - зять, не проживає, ОСОБА_8 - внук, не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку та зняти його з реєстраційного обліку.
На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.