Номер провадження: 22-ц/813/3991/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Виконавчий комітет Одеської міської ради

відповідач - Служба у справах дітей Одеської міської ради

третя особа - ОСОБА_2

третя особа - Одеський міський центр соціальних служб для сімей, дітей і молоді

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року у складі судді Домусчі Л.В.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради, служби у справах дітей Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_2 , Одеський міський центр соціальних служб для сімей, дітей і молоді, про зобов`язання відповідачів забезпечити його у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом з урахуванням того, що склад його складає 3 особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підставою для надання йому статусу дитини-сироти було рішення Березівського районного суду Одеської області від 10.05.2006 (справа № 2-449) про позбавлення батьківських прав, матері ОСОБА_3 та свідоцтво про смерть батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача померла. Фактично він жебракував та бродяжив у м. Одесі з 2000 року. Представники благодійного фонду «Наш світ» знайшли його в парку м. Одеси, де він блукав, й оскільки повертатися до рідної матері не бажав, залишили його на утриманні та вихованні фонду, що підтверджується рішенням Березівського районного суду Одеської області 10.05.2006. Угодою про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 , укладеною між виконавчим комітетом Одеської міської ради та матір`ю - вихователькою дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , до дитячого будинку був влаштований, серед інших, позбавлений батьківського піклування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 2264 від 14.09.2006 неповнолітнього позивача було направлено на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 . Так як у них, дітей - сиріт, не було власного житла до влаштування до ДБСТ, вони були зареєстровані за місцем фактичного проживання та реєстрації ДБСТ матері - виховательки ОСОБА_2 . У зв`язку з досягненням 16-ти річного віку, позивача з ІНФОРМАЦІЯ_10 було взято на квартирний облік за місцем реєстрації та фактичного проживання при Суворовській районній адміністрації складом сім`ї 1 чоловік. Станом на 29.02.2016 порядковий номер його черги у квартирному обліку по загальній групі становив 4902, по пільговій - 190, як вихованця дитячого будинку, у списку дітей - сиріт - №5, що підтверджується копією довідки Суворовської районної адміністрації від 29.08.2016 №61. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.06.2010 №359 (додаток 2) для поліпшення умов виховання та перебування вихованців ДБСТ сім`ї ОСОБА_2 було вирішено надати житлове приміщення, загальною площею 343,50 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно листа Юридичного департаменту Одеської міської ради від 15.04.2013 №706-М/вих, підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 розділу 2 договору, укладеного між матір`ю - вихователькою ОСОБА_2 та виконкомом Одеської міської ради (додаток 2 до рішення виконкому ОМР від 10.06.2010 №359) було передбачено, що жиле приміщення, яке надано для організації ДБСТ, після досягнення усіма вихованцями 18 років, передається у спільну власність батьків та вихованців ДБСТ. У листі Юридичного департаменту ОМР також йдеться про те, що відповідно до інформації Служби у справах дітей ОМР на той час один з вихованців ДБСТ ще не досяг повноліття, тому після досягнення усіма вихованцями дитячого будинку повноліття, необхідно звернутися до Служби у справах дітей ОМР з питанням про ініціювання розгляду питання про передачу будинку у спільну власність вихованців дитячого будинку. Однак, після досягнення ОСОБА_6 , 1997 року народження, 18 років, тобто після квітня 2015 року, замість вирішення питання про передачу у спільну власність вихованців будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , з боку представників Служби у справах дітей почались перевірки щодо вивчення ситуації, яка склалася у дитячому будинку, стали створюватися комісії з питань розірвання договору з матір`ю-вихователькою, хоча до цього часу питання про стан будинку та взагалі їх з вихованцями життя в ДБСТ не цікавило місцеву владу. 01.12.2015, після того, як матір-вихователька стала вимагати від влади в порядку забезпечення дітей-сиріт передати їм у спільну власність будинок, розпорядженням міського голови від 01.12.2015 №1170 створюється міжвідомча комісія з вивчення ситуації, яка склалася у дитячому будинку сімейного типу. 28.05.2015 виконавчим комітетом Одеської міської ради приймається рішення №136 «Про переведення дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_2 в статус прийомної сім`ї», а позивача з 28.05.2015 було виведено зі складу вихованців дитячого будинку, у зв`язку з досягненням ними відповідного віку та припиненням навчання. Про існування вказаного рішення №136 позивач дізнався у грудні 2016 року з копії листа Служби у справах дітей ОМР від 26.09.2016 № 09/697, який слугував підставою для вирішення Суворовською районною адміністрацією ОМР питання про зняття його з квартирного обліку взагалі. 28.07.2016 рішенням виконавчого комітету ОМР №212 було припинено дію угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 та виселено родину з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, питання про забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт, що були виведені зі складу вихованців ДБСТ рішенням виконкому №136 від 28.05.2015 року навіть не вирішувалось. Позивач посилався на те, що питання про забезпечення його впорядкованим соціальним житлом протягом місяця (тобто до 28.06.2015) не вирішувалось Службою у справах дітей ОМР, на яку, відповідно до Положення про Службу у справах дітей Одеської міської ради, покладено обов`язок підготовки документів для подальшого прийняття рішення органами опіки та піклування про захист особистих, житлових та майнових прав дітей. З боку виконавчого комітету Одеської міської ради, якому підпорядковується Служба у справах дітей Одеської міської ради, замість захисту його прав, як особи з числа дітей-сиріт, навпаки, було вжито заходів щодо вирішення питання про зняття його взагалі з квартирного обліку у Суворовській районній адміністрації. Всі ці дії органів місцевого самоврядування сталися одразу після того як він 07.09.2016 року (вх. №31/Х/5788) звернувся до міського голови з заявою про вжиття заходів щодо забезпечення його в позачерговому порядку соціальним житлом. Позивач на даний час перебуває у шлюбі, у нього з дружиною ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька, яка зареєстрована за його місцем реєстрації. Також Овідіопольським районним судом Одеської області розглядається цивільна справа за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради про виселення з будинку та зняття з реєстрації всіх мешканців, які в ньому були зареєстровані, в тому числі й його з донькою, тобто якщо судом буде винесено рішення про зняття і виселення їх з будинку, то вони з донькою набудуть статусу осіб без визначеного місця проживання.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,в якій просить його скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов та соціальний облік не є тотожним, право позивача на позачергове отримання соціального житла у визначений законом строк, а саме протягом місяця після закінчення строку перебування позивача у дитячому будинку сімейного типу, тобто так як зі складу вихованців дитячого будинку позивач був виведений 28.05.2015 (рішення виконавчого комітету №136), питання про забезпечення позивачем соціальним житлом мало бути вирішено до 28.06.2015. Позивач не був виселений з будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , завдяки тому, що з ним у цій будівлі зареєстрована та мешкає його малолітня донька Софія, тому Овідіопольський районний суд Одеської області (справа №509/4379/16-ц) правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виконкому Одеської міськради про виселення його з донькою без відповідного висновку органу опіки, який відмовився його надати.

Від Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшла заява розгляд справи за відсутністю представника служби, рішення суду першої інстанції підтримали, в задоволення апеляційної скарги просили відмовити.

ОСОБА_2 , представники Виконавчого комітет Одеської міської ради, Одеського міського центру соціальних служб для сімей, дітей і молоді в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за їх відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, батько позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 10.05.2006, яке набрало законної сили 20.05.2006 матір позивача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1 .

Мати позивача ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2264 від 14.09.2006 неповнолітнього ОСОБА_1 направлено на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 , так як йому було надано статус дитини-сироти.

22.08.2006 між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та матір`ю-вихователькою ОСОБА_2 укладено угоду про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1

Вказаною угодою до дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 влаштовані позбавлені батьківського піклування діти - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Вказані діти, у зв`язку з відсутністю у них власного житла були зареєстровані за місцем фактичного проживання та реєстрації матері - виховательки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з досягненням 16-ти річного віку, ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_10 взято на квартирний облік за місцем реєстрації та фактичного проживання при Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради складом сім`ї 1 (один) чоловік.

Відповідно до копії довідки Суворовської районної адміністрації від 29.02.2016 №61 порядковий номер черги ОСОБА_1 по загальній групі-4 902, по пільговій-189, як вихованця дитячого будинку, у списку дітей - сиріт-5.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №359 від 10.06.2010, внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.1999 №754 «Про відкриття дитячого будинку сімейного типу на базі сім`ї ОСОБА_9 і ОСОБА_11» та рішення виконавчого комітету №343 від 22.08.2006 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 », викладено п.1 у редакції: «Створити на базі сім`ї ОСОБА_9 дитячий будинок сімейного типу за адресою: АДРЕСА_3 ». Укласти додаткову угоду до угоди «Про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 », затвердженої рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.08.2006 №343 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сім`ї сім`ї ОСОБА_2 » щодо надання приміщення дитячому будинку сімейного типу сім`ї сім`ї ОСОБА_2, загальною площею 343,50 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

09.08.2010 між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та матір`ю-вихователькою ОСОБА_2 укладено акт прийому-передачі житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №212 від 28.07.2016, припинено дію угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім`ї ОСОБА_2 від 22.08.2006, виселено родину ОСОБА_2 з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, відповідно до витягу з розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР від 28.10.2016 №851р, ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку складом сім`ї один чоловік по загальній та позачерговій групі черговості як дитина-сирота у зв`язку зі зняттям з реєстрації: підстава: лист Служби у справах дітей ОМР від 26.09.2016 №697 та довідка КП ЖКС «Північний» №3919 від 26.10.2016 про зняття ОСОБА_1 з реєстрації.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 15.02.2018 скасовано розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.10.2016 №851р в частині зняття ОСОБА_1 із квартирного обліку, на якому він перебував по загальній черзі та позачерговій групі черговості як дитина-сирота, та зобов`язано Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради відновити ОСОБА_1 у черзі на квартирному обліку складом сім`ї 1 (один) чоловік по загальній черзі та позачерговій групі черговості, як дитину-сироту, на якому він перебував до видання розпорядження адміністрації від 28.10.2016 №851р.

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 . Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію №1370 від 15.08.2017, позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по теперішній час.

В наступному позивача було поновлено на квартирному обліку та згідно з розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.05.2018 №281 до квартирної черги позивача включено і його доньку - ОСОБА_1 .

Згідно довідки Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.07.2018 №132, порядковий номер черги позивача по загальній групі становить-4902, по пільговій-190.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до органу місцевого самоврядування з відповідним пакетом документів та його було взято на соціальний квартирний облік за результатами розгляду заяви та інших представлених документів, а також доказів на підтвердження того, що надійшла його черга на отримання соціального житла. Законом не встановлено строк та переважне право на одержання соціальних жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків для осіб, які мають право на отримання соціального житла, а тому ОСОБА_1 повинен бути забезпечений житлом в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, виходить з наступного.

Статтею 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» закріплено державні соціальні стандарти і нормативи щодо житлового забезпечення на рівні не нижчому за встановлені у ЖК УРСР, а також житлового забезпечення таких дітей після завершення їх виховання в різних формах влаштування після досягнення ними 18-річного віку, якщо вони не мають свого житла відповідно до житлових нормативів або мають житло з характеристиками, нижчими за встановлені житлові нормативи, та інше.

У відповідності до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які до передачі під опіку чи піклування, влаштування в дитячі будинку сімейного типу, прийомні сім`ї, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не мали впорядкованого житла або вселення яких у приміщення, що збереглося за ними, неможливе, внаслідок його знищення чи пошкодження або з інших поважних причин, що унеможливлюють проживання там цих дітей, забезпечуються позачергово впорядкованим житлом за місцем їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, відповідні заклади в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЖК УРСР діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, а також особи з їх числа беруться відповідними органами місцевого самоврядування на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за місце їх походження або проживання до влаштування в сім`ї громадян, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання.

У відповідності до п. 1 «Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 682 від 23 липня 2008 року (із відповідними змінами та доповненнями), взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Для взяття на облік громадянин або уповноважена ним особа, що підтверджується завіреною в установленому законом порядку довіреністю, подає письмову заяву. Діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, беруться на облік відповідними органами місцевого самоврядування за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Взяття на облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» встановлено, що соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 11 вищевказаного Закону, право позачергового отримання квартир або садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, за наявності в них права на отримання такого житла, мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, після завершення перебування у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло, а також особи з їх числа при завершенні ними строкової служби у Збройних Силах України або при поверненні їх з установ, які виконують покарання у вигляді позбавлення волі, - протягом місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», квартири або садибні (одноквартирні) жилі будинки з житлового фонду соціального призначення надаються громадянам, які перебувають на соціальному квартирному обліку, у порядку черговості, виходячи із часу взяття таких громадян на облік. Право позачергового та першочергового отримання квартир або садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення мають громадяни, визначені статтями 11 та 12 цього Закону.

Таким чином, принцип черговості, притаманний соціальному квартирному обліку, застосований законодавцем й при визначенні права певних соціальних категорій громадян на позачергове та першочергове отримання житла.

Крім того, діючим законодавством не передбачено зміну черговості громадян у списку громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання житла.

З викладеного слідує, що надання житлового приміщення позивачу раніше, ніж його отримують особи, що поставлені на квартирний облік перед ним у позачерговій черзі суперечитиме вищезазначеним нормам щодо черговості надання житла.

Зазначений правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року №6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15.

Така правова позиція є незмінною і підстав для відступлення від неї суд апеляційної інстанції не вбачає.

З огляду на такі підстави унеможливлення задоволення позову, не може бути одночасною підставою відмова у задоволенні позову через відсутність доказів про звернення до компетентного органу із заявою про взяття на облік, оскільки перебування на обліку лише є підтвердженням необхідності дотримання черговості при отриманні житла, тому в цій частині рішення суду підлягає зміні.

Враховуючи вищевикладене, слід погодитися з висновком суду першої інстанції про унеможливлення задоволення позову, проте лише частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позову, тому рішення підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року змінити, виклавши мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 02.01.2020.

Головуючий:

Судді: