Провадження № 2-о/537/24/2019
Справа № 537/165/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, заявників ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду м. Кременчук заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Герич) А.Л. звернулись до суду із заявою, в якій просять суд встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - договору купівлі продажу серія ААО №134276, посвідченого 24.07.1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2, ОСОБА_6

В обґрунтування поданої заяви зазначили, що 24.07.1998 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Герич) А.Л. укладено договір купівлі продажу квартири №140 по вулиці Республіканській в м. Кременчук Полтавської області, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 Проте в правовстановлюючому документі була допущена помилка, та імя по батькові ОСОБА_2 вказано як «Ігоревич», що суперечить написанню його по батькові в паспорті «Ігорович». Зазначене позбавляє заявників можливості вчиняти дії щодо розпорядження належною їм квартири. Тому заявники звернулися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні заявники заяву підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Подала письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі.

Заінтересована особа державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Вислухавши заявників, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу посвідченого 24.07.1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ОСОБА_6 належить на праві приватної власності квартира №140 по вулиці Республіканській в м. Кременчук Полтавської області.

В свідоцтві про народження серія V ЕД №289763, виданому 17.09.1990 року міськвідділом ЗАГС м. Комунарськ Луганської області, по батькові заявника ОСОБА_2 зазначено російською мовою як «Игоревич».

В паспорті серії КО №674182, виданому 03.11.2006 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, імя заявника ОСОБА_2 зазначено «Тімур», по батькові зазначено «Ігорович».

06.08.2002 року заявник ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8, прізвище після одруження дружини та чоловіка визначено «Сорока». Цей факт підтверджено свідоцтвом про одруження серія 1-КЕ №079680, виданим 06.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області.

18.12.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про державну реєстрацію права приватної спільної сумісної власності на квартиру №140 по вулиці Республіканській в м. Кременчук Полтавської області.

Проте Державний реєстратор прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області рішенням від 22.12.2018 року відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна сумісна на квартиру, що розташована АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з підстав, що наявні розбіжності в написанні імя та по батькові заявника ОСОБА_2, а саме відповідно до паспорта громадянина України, прізвище, імя, по батькові заявника, зазначено як ОСОБА_2. При цьому, відповідно до договору купівлі продажу зазначеної квартири прізвище, імя, по батькові заявника, зазначено як ОСОБА_7

Таким чином заявники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають іншої можливості підтвердити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі продажу серія ААО №134276, посвідченого 24.07.1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2, ОСОБА_6

Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі.

Згідно ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст.і 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником доведено той факт, що заявнику ОСОБА_2 дійсно належить правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі продажу серія ААО №134276, посвідчений 24.07.1998 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 на імя ОСОБА_2, ОСОБА_6, у якому імя по батькові заявника ОСОБА_2 зазначено як «Тимур Ігоревич».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявників юридичне значення, а саме для розпорядження належною їм квартирою.

Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право).

З огляду на наведене, суд вважає, що заява ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та така, що підлягає до задоволення.

Виходячи з викладеного, керуючись 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_4, приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що договір купівлі-продажу ААО № 134276 від 24.07.1998 року належить ОСОБА_2, НОМЕР_1, виданий Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 03.11.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.02.2019 року

Суддя І.І. Дядечко