н/п 2/490/3294/2018 Справа № 490/7996/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2019 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі - Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-
Позивач звернувся до суду до відповідача з позовною заявою, в якій просить суд визнати, що ОСОБА_3 належало 2/9 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та 2/9 частки зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на 4/9 частини зазначеного вище житлового будинку.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі досттаньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_1, батьками якої є: батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3
Рішенням №56 виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих від 06.01.1970 року, відведено ОСОБА_4 земельну ділянку площею 508 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку з земельної ділянки площею 1108 кв.м. по АДРЕСА_1, залишивши в користування ОСОБА_7 і ОСОБА_8 земельну ділянку площею 600 кв.м.

20 квітня 1970 року відведено ОСОБА_4 на праві безстрокового користування земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 600 кв.м., що підтверджується Договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно.

Відповідно до Акту від 26.03.1970 року, відділом будівництва і архітектури, здійснив в натурі виділ земельної ділянки площею 508 кв.м. в АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_4

14 червня 1986 року ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_9, після чого змінила прізвище на "ОСОБА_1".

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.01.1997 р.

Після його смерті спадщину фактично прийняли - ОСОБА_2, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5, оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи .

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення спірних відносин, Неповнолiтнi або непрацездатнi дiти спадкодавця (в тому числi усиновленi), а також непрацездатнi дружина, батьки (усиновителi) i утриманцi померлого успадковують, незалежно вiд змiсту заповiту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємствi за законом (обов'язкова частка). При визначеннi розмiру обов'язкової частки враховується i вартiсть спадкового майна, що складається з предметiв звичайної домашньої обстановки i вжитку, у зв'язку з чим, обов'язкова частка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мала б складати по 2/9 частини вищезазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_5

Після його смерті спадщину у вигляді 2/9 частин спадкового майна фактично прийняла ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24 травня 2016 року.

Відповідно до повідомлення КП ММБТІ від 05.03.2018 р., житловий будинок в АДРЕСА_1, станом на 28.12.2012 р. не зареєстровано КП ММ БТІ.

Постановою Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 06 квітня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/9 частки житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано та були порушені вимоги законодавства.

Позивачка є єдиними спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_3, оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №667/2016.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Враховуючи те, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 на 4/9 частки спадкового майна.

Враховуючи те, що позивачка не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на 4/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265,280,281, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 4/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення суду складено 08.01.2019 р.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО