Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач в позові посилається на те, що являється власником житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 25 березня 2003 року.

Домоволодіння складється з будинку, прибудови, літньої кухні, гаража, сараю, погреба з шийкою, навісу, огорожі. Загальна площа будинку становить 81,9 кв. м. , житлова - 42,5 кв. м.

Використовуючи своє право власника будинку на приватизацію присадибної земельної ділянки, вона почала збирати документи для належного оформлення. При перевірці даних, землевпорядною організацією було встановлено, що присадибна земельна ділянка була раніше приватизована батьком позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим звернулася до суду про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на присадибну земельну ділянку площею 0,59 га, розташовану в АДРЕСА_1 , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без їх участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 12, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 3).

На підставі Державного акту на право приватизованої власності на землю ДП, земельна ділянка площею 0.59 га, розташована на території с. Малоандріївка, Олександрівської сільської ради, передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0.34, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 1487, видано ОСОБА_4 , на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Олександрівської сільської ради народних депутатів від 09 квітня 1996 року. (а. с. 15).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 15 листопада 1985 року, вказано батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_5 . (а. с. 17).

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 14 вересня 1991 року, позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». (а. с. 18).

Відповідно до ст. 2116 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

На підставі ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Також, ч. 2 ст. 377 ЦК України, передбачає, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215, 225-228, ЦПК України, ч. 2 ст. 220, ч. 3 ст. 334, 377 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на присадибну земельну ділянку площею 0.59 га, розташовану в АДРЕСА_1 , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0.25 га та ведення особистого підсобного господарства - 0.34 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ДП № без номеру, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 1487 від 18 листопада 1996 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А.Ковальчук