ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 628/746/19

Провадження № 22-ц/818/4506/19

04 вересня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа: Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2019 року у складі судді Гетьман Л.В. по справі № 628/746/19 за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа : Куп`янська державна нотаріальна контра Харківської області про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа : Куп`янська державна нотаріальна контора Харківської області про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку.

У червні 2019 року ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що будинок за адресою АДРЕСА_1 є спірним майном.

Наразі у будинку проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які за усною домовленістю з ОСОБА_1 сплачують комунальні послуги з наміром купити цю нерухомість.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, так як позивачем може бути здійснено відчуження спірного майна.

Просить накласти арешт на будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Представник третьої особи Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області покладався на розсуд суду.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2019 року заяву ОСОБА_8 про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала мотивована тим, .що у спірному будинку проживають інші особи за домовленістю з позивачем, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту дозволяється за позовом майнового характеру на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Між тим, ним заявлено немайновий позов, оскільки предметом позову є договір купівлі-продажу житлового будинку, а не кошти, що підлягають передачі або сплаті відповідачеві та не право власності на житловий будинок. Спір між сторонами існує, але не про кошти, сплачені та не сплачені на виконання договору купівлі-продажу, а про розірвання такого договору у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх обов`язків з оплати, спір є немайновим.

ОСОБА_5 не заявлено зустрічний позов про стягнення з нього на її користь коштів.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Відповідно до частини 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грдуня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

ОСОБА_1 пред`явлено позов про розірвання договору купівлі продажу будинку, який укладено 02 серпня 2017 року між ним та відповідачем ОСОБА_9 . Згідно умов договору ОСОБА_1 мав намір передати у власність ОСОБА_10 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 130 000 грн.

Відповідно до п. 3.1.1 договору ОСОБА_1 у день оформлення отримав від ОСОБА_10 45 000 грн.

Згідно з п. 3.1.2 залишок , який повинна сплатити йому ОСОБА_10 складає 85 000 грн. строком до 03 серпня 2018 року.

Як зазначено у п. 4.11 договору купівлі -продажу будинку встановлено, що право власності на житловий будинок переходить від продавця до покупця після здійснення останнім повного розрахунку згідно умов, зазначених в цьому договорі та поданням сторонами до нотаріальної контори відповідної заяви про повний розрахунок.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем не заявлено зустрічного позову про стягнення з нього коштів, або будь якого іншого позову; зараз розглядається тільки позов ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі - продажу.

Представник ОСОБА_11 також ці обставини не заперечувала.

Отже, виконання якого рішення суду просить забезпечити ОСОБА_11 шляхом накладення арешту на майно позивача невідомо.

За таких обставин підстав для задоволення заяви не вбачається.

Ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко