Провадження № 2/761/3192/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_4 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому просив суд, в рахунок погашення загальної заборгованості в сумі 894280,22 грн. за договором позики б/н від 03 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких заборгованість за договором позики у розмірі 843 399,00 грн., 3% річних за час прострочення виплати грошового зобов`язання в розмірі 50 881,22 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1136 від 03 вересня 2016 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь судовий збір у розмірі 8 810 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 30 000 доларів США та зобов`язався повернути позику до 03 листопада 2016 року. ОСОБА_3 свої зобов`язання за договором у встановлений строк не виконав. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки від 03 вересня 2016 року, згідно умов якого позикодавцю в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконує, позивач вважає, що є необхідність у зверненні стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку із чим звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 06 грудня 2018 року у справі відкрито провадження.

26 червня 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до слухання по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Судова повістка була не отримана відповідачем, оскільки конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти за закінченням встановленого строку зберігання.

Пунктом 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 05.03.2009 р. N 270 (далі Правила) передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

Пунктом 99 зазначених Правил встановлено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п. 102 Правил рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки вручаються в об`єкті поштового зв`язку.

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Таким чином, відповідачу було повідомлено про необхідність отримання судової повістки в об`єкті поштового зв`язку.

Відповідно до п. 117 Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідач не повідомив об`єкт поштового зв`язку про підстави неможливості явки щодо отримання поштового відправлення (судової повістки).

При цьому, відповідно до п. 3.1.1.3 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "УКРПОШТА" від 12.05.2006 р. N 211 причина повернення поштового відправлення відправнику зазначається на довідці форми 20, яка акуратно прикріплюється внизу, ліворуч лицьового боку відправлення письмової кореспонденції.

З огляду на викладене відповідач фактично відмовився від отримання поштового відправлення (судової повістки).

Згідно ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03 вересня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики грошових коштів.

У відповідності до п. 1 даного договору позики позикодавець ( ОСОБА_2 ) передав у власність позичальника ( ОСОБА_3 ) на поворотній основі грошові кошти у сумі 30 000 доларів США, що за курсом НБУ на день підписання цього договору складає еквівалент 798987 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 03 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

ОСОБА_3 не виконав зобов`язання по поверненню суми позики в розмірі 30 000 доларів США у визначений договором позики грошових коштів від 03 вересня 2016 року термін, тобто до 03 листопада 2016 року включно, а тому вважається таким, що прострочив зобов`язання за договором позики, порушив вимоги ст.1046, 1049, 530, 612 Цивільного кодексу України.

Крім того, у відповідності до умов ст. 625 Цивільного кодексу України, у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо повернення 3 % річних, нарахованих на суму простроченого зобов`язання.

Сума заборгованості по оплаті 3 % річних за час прострочення виплати грошового зобов`язання (з 03 листопада 2016 року по 07 листопада 2018 року) становить: 843 399 грн.* (0,03 / 365) * 734 = 50 881,22 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 894 280,22 грн. та складається з наступних сум: 843 399,00 грн. - основна сума заборгованості за Договором позики від 03 вересня 2016 року; 50 881,22 грн. - 3 % річних за час прострочення виплати грошових зобов`язань.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики грошових коштів між позикодавцем та позичальником був укладений договір іпотеки від 03 вересня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мужейдовою Т.О., зареєстрований в реєстрі за № 1136, згідно умов якого позикодавцю в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м.

Пунктом 4.1.7 Договору іпотеки обумовлено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання позичальником основного зобов`язання або його частини, а також в інших випадках, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 6.2 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або застосувати механізм позасудового з врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя (п.6.4. Договору іпотеки), шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем (п.4.6.2. Договору іпотеки) або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (п.4.6.1. Договору іпотеки); або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або на підставі рішення суду.

Згідно ч. 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За умовами ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з письмовими вимогами про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики, які останнім отримано 31 жовтня 2016 року та 26 листопада 2016 року.

Поряд із тим, заборгованість залишилась непогашеною відповідачем.

За таких обставин, враховуючи, що за відповідачем наявна заборгованість перед позивачем, письмові вимоги щодо усунення порушень боржником не виконані, наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8 810 грн., що сплачений останнім при поданні позову до суду у відповідності до квитанції від 22 листопада 2017 року.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 210, 212-215, 223, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 525, 526, 533, 554, 610, 612, 624, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити у повному обсязі.

В рахунок погашення загальної заборгованості в сумі 894280,22 грн. за договором позики б/н від 03 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких заборгованість за договором позики у розмірі 843 399,00 грн., 3% річних за час прострочення виплати грошового зобов`язання в розмірі 50 881,22 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1136 від 03 вересня 2016 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,1 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються із судового збору, у розмірі 8810 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 , іпн - НОМЕР_1 ,

ОСОБА_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 , іпн - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 05 вересня 2019 року.

Суддя: