Дата документу 18.02.2019 Справа № 336/4133/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4133/18 Головуючий у 1 інстанції: Жупанова І.Б.
Провадження № 22-ц/807/559/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві з доданими до неї документами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України позивач недоліки позовної заяви не усунув, ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно вимог ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається із тексту позовної заяви, за формою і змістом вона відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 11 вересня 2018 року зазначив, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості є необґрунтованим, оскільки в ньому не відображено формул та/або арифметичних дій, за якими розраховані: поточна та прострочена заборгованість за кредитним договором; відсотки на поточну та прострочену заборгованість за кредитом, загальний залишок заборгованості.

Крім того, як зазначив суд, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

На виконання вказаної ухвали суду у визначені судом строки ПАТ КБ «Приватбанк» надав суду оновлену позовну заяву, в якій виконав вимоги суду першої інстанції, проте суд своєю ухвалою від 10 жовтня 2018 року оновлену позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» визнав неподаною та повернув позивачеві.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст.43, 175, 264 ЦПК України визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Отже, у разі порушення цивільного права відповідно до ст.ст. 4, 13, 43 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового є обов'язком суду.

Аналогічні роз'яснення містить п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач виклав в ній обставини, якими обґрунтував свої вимоги, зазначив докази, які, на його думку, підтверджують наведені обставин, надав в повному обсязі всі розрахунки заборгованості за вказаним договором. До позовної заяви позивач надав копію відповідних письмових доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суддя на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги .

Відкриття провадження у справі не позбавляє суд першої інстанції в разі необхідності провести підготовче судове засіданні.

Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки зазначені в ухвалі судді недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175 ЦПК України, а тому вважати їх обґрунтованою підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу не можна.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст.. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2019 року

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков