ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1891/19 Справа № 199/1106/18 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення майна, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.

Витребувано від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належний йому на праві власності автомобіль марки «BMW», модель Х5, тип - загальний легковий універсал, 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, зареєстрованого РЕВ 2-го МРВ м.Донецька УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 11 травня 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1.057 грн. 20 коп.

Управлінню державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра повернути ОСОБА_2 зайво сплачений 14 лютого 2018 року судовий збір в розмірі 4.663 грн. 20 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення майна відмовлено.

Судові витрати за зустрічним позовом віднесено на рахунок позивача за зустрічним позовом.

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року доповнено рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення майна.

Заяву Сульженка А.В. представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання, зберігання та здійснення поліпшення майна задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 60.145 грн.84 коп.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року та постановити нове, яким у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог датована 05 вересня 2018 року, тобто подана після закінчення судових дебатів, тому підстав для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті у суду не було; грошові кошти були сплачені 04 вересня 2018 року після розгляду справи по суті; представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та Никифоров О.В. діяли як представники - фізичні особи на підставі довіреностей; оскільки сплачена сума є виконанням обов'язків за договором доручення, то такі витрати не підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому для стягнення судових витрат; довіреності та ордери на представництво не завірені підписом судді; справа є не складною; договір про надання правової допомоги не містить ціни договору, переліку послуг; замовлення клієнта та підтвердження прийняття замовлення на послуги не надавалось.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу Сульженком А.В., представником первісного позивача ОСОБА_2, надано - договір №0732 від 12 червня 2017 року про надання правової допомоги Адвокатським об'єднанням «Головань і партнери» (т.2 а.с.67-68), адвокати якого і представляли інтереси ОСОБА_2 в суді, надано додаткову угоду до зазначеного договору від 02 січня 2018 року (т.2 а.с.73), акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №100 від 04 вересня 2018 року (т.2 а.с.74), додаток до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №100 від 04 вересня 2018 року (т.2 а.с.75), рахунок на оплату №101 від 04 вересня 2018 року (т.2 а.с.77), меморіальний ордер №@2PL321378 від 04 вересня 2018 року (т.2 а.с.78), квитанція АТ КБ «Приватбанк» від 04 вересня 2018 року (т.2 а.с.79).

Відповідно до п.4.1. договору про надання правової допомоги №0732 від 12 червня 2017 року та додаткової угоди до зазначеного договору від 02 січня 2018 року, «Клієнт цим підтверджує свою згоду оплатити Адвокатському об'єднанню гонорар, винагороди, компенсації, затрати та витрати, як це зазначено Загальними умовами надання юридичних послуг адвокатським об'єднанням «Головань і партнери» (т.2 а.с.67).

Загальними умовами надання юридичних послуг адвокатським об'єднанням «Головань і партнери» передбачено погодинні ставки гонорару адвокатів, а саме надання послуг адвокатом 3.250 грн. та партнером 4.250 грн. (т.2 а.с.71).

Судом першої інстанції також встановлено, що згідно вищезазначених документів позивачем ОСОБА_2 оплачено послуги за складання в його інтересах позовної заяви до суду, інших процесуальних документів (заяв, запитів, клопотань, відзиву, заперечення тощо) обсягом 63 аркуша, на що було витрачено 7 годин робочого часу, загальною вартістю 29.750 грн., з урахуванням ПДВ 35.700 грн. та за представництво його інтересів в суді (10 годин) - 42.500 грн., з урахуванням ПДВ 51.000 грн., а всього в розмірі 91.800 грн. з ПДВ.

При цьому, визначено, що представництво у суді тривало 10 годин.

Постановляючи додаткове рішення та задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що представники позивача ОСОБА_2 - адвокати АО «Головань і партнери» - Андрюк С.Я., Никифоров О.В., Сульженко А.В. фактично приймали участь у судових засіданнях 7 годин 15 хвилин, з яких 5 годин 40 хвилин у м.Дніпрі та 1 годину 35 хвилин в межах м.Києва в режимі відеоконференцій; стягненню з відповідача ОСОБА_1 підлягають витрати на правничу допомогу за участь представників первісного позивача у судових засіданнях в розмірі 30.395 грн.84 коп., яка складається з: 6 годин 50 хвилин участі у судових засіданнях представників первісного позивача Никифорова О.В. та Сульженка А.В., виходячи з погодинної ставки партнера 4.250 грн., а всього 29.041 грн.67 коп., та 25 хвилин участі у судовому засіданні Андрюк С.Я., враховуючи погодинну ставку адвоката 3.250 грн., тобто 1.354 грн.17 коп., а також 29.750 грн. (без урахування ПДВ) за складання позовної заяви та процесуальних документів, а всього стягненню підлягає сума в 60.145 грн.84 коп.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог датована 05 вересня 2018 року, тобто подана після закінчення судових дебатів, тому підстав для вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті у суду не було, не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Так, при зверненні з позовною заявою позивач ОСОБА_2 надавав орієнтовний розрахунок судових витрат та згідно ч.8 ст.141 ЦПК України мав право надати докази розміру витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи протягом п'яти днів після ухвалення рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі зробив про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_2 - Сульженко А.В. звернувся до закінчення судових дебатів у справі з заявою щодо подання доказів розміру судових витрат (т.2 а.с.24), в якій зазначив, що докази на підтвердження судових витрат у зв'язку з розглядом справи будуть подані на протязі п'яти днів після ухвалення рішення суду. За таких обставин, суд першої інстанції мав всі підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Фактична сплата грошових коштів ОСОБА_2 04 вересня 2018 року - після розгляду справи по суті, не може бути підставою для відмови в їх відшкодуванні, як на тому наполягав апелянт, оскільки судом вирішувалось питання про їх відшкодування, коли вказані грошові кошти вже були сплачені, витрати були фактично понесені ОСОБА_2 на час розгляду даного питання. Крім того, про те, що дані витрати позивач очікує понести, сторонам було відомо виходячи з наявного в матеріалах орієнтовного розрахунку судових витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що представники ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та Никифоров О.В. діяли як представники - фізичні особи на підставі довіреностей, тому немає підстав для відшкодування судових витрат, колегія суддів також не приймає, зважаючи на наступне.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом ОСОБА_2 звернувся 19 лютого 2018 року, на час вчинення даної процесуальної дії підлягала застосуванню нова редакція ЦПК України, відповідно до ч.4 ст.62 якої повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення справи, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, додаткове рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.