Справа № 462/3873/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/999/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ЛКП «Залізничтеплоенерго» звернулись до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, покликаючись на те, що відповідачам належним чином надаються послуги за теплоенергію у квартирі АДРЕСА_1 , проте в порушення вимог закону, останні не вносили плату за них, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 18566,91 грн. за період з 01 листопада 2016 року по 30 жовтня 2018 року.

Просили стягнути солідарно з відповідачів 18566,91 грн. боргу.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року позов задовольнено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 /, ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 /, ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 /, ОСОБА_5 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 /, ОСОБА_7 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_6 / на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» /місто Львів, вулиця С.Петлюри, 4а, / 18566 /вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість/ гривень 91 копійку заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 /, ОСОБА_4 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 /, ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 /, ОСОБА_5 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 /, ОСОБА_7 / АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_6 / на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» /місто Львів, вулиця С.Петлюри, 4а, / 1700 /одну тисячу сімсот/ гривень 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що вказані судом акти від 2016 і від 2017 року повідомляють про початок опалювального сезону у відповідних роках і вони аж ніяк не підтверджують того факту, що позивач надавав саме відповідачам послуги з теплової енергії.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги акту ЛКП «Левандівка» від 28.12.2016р., яким підтверджено факт відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення з підстав, що вказаний акт не містить жодних відміток чи інших даних щодо його належної реєстрації, однак даний акт містить підписи уповноважених осіб, а також відбиток печатки. Якщо ж на даному акті справді мала бути проставлена ще якась відмітка про реєстрацію, однак цього не було зроблено, то це не є виною відповідачів, а посадових осіб, які складали даний акт і необхідним було витребування інформації від ЛКП «Левандівка».про реєстрацію акту.

Також звертає увагу, що на актах ЛКП «Залізничтеплоенерго» від 2016 року та від 2017 року та на документах про зняття показів засобів обліку теплової енергії в буд. АДРЕСА_3 також відсутні будь-які відмітки про реєстрацію, однак суд з невідомих причин прийняв їх до уваги.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 .

Встановлено, що позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачам послуги із теплової енергії в порядку, передбаченому Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року, що стверджується актами ЛКП «Залізничнетеплоенерго» від 2016 року, від 2017 року, показами засобів обліку теплової енергії від 25 січня 2016 року, 24 лютого 2016 року, 28 березня 2016 року, 19 квітня 2016 року, 24 жовтня 2016 року, 24 листопада 2016 року, 27 грудня 2016 року, 26 січня 2017 року, 21 лютого 2017 року, 28 березня 2017 року, 27 квітня 2017 року.

Згідно з даними відомостей про нарахування та оплату послуг з централізованого опалення від 31 жовтня 2018 року борг відповідачів перед позивачем за постачання теплової енергії становить 18566,91 грн.

Крім того, розпорядженням Залізничної районної адміністрації №612 від 29 серпня 2016 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 погоджено об`єднання квартир АДРЕСА_1 відповідно до проектних пропозицій, розроблених АПТМ «МАРКО», об`єднаній квартирі присвоєно №66.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, заяв ОСОБА_1 від 13 вересня 2016 року, 29 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» з проханням відключити квартиру №66 , до якої приєднано квартиру АДРЕСА_1 від центрального опалення та не нараховувати плату за послуги з центрального опалення, однак листом №Д-317-01/16 від 27 вересня 2016 року ОСОБА_1 роз`яснено порядок від`єднання від мережі центрального опалення.

В той же час, матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідачів свідчить про надання послуг ЛКП «Залізничтеплоенерго». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 серпня 2019 року по справі №226/1437/16-ц.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08 січня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.