УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

В заяві зазначила, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року, заявниці 23.06.2018 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання колишньої дружини ОСОБА_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 16.09.2016 року і до досягнення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьохрічного віку, тобто до 27.11.2017 року. ОСОБА_4 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки закінчився строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення. Заявниця, посилаючись на те, що рішення по справі ухвалено після досягнення дитиною трьох років, просить суд поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заявниця-стягувач в судове засідання не зявилась, про день та час судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку.

Боржник та його представник в судове засідання не зявилися, надали заяву про відкладення розгляду даної заяви. Проте доказів про поважність своєї неявки не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутністю сторін, та визнає причину неявки в судове засідання боржника неповажною.

Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2016 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання колишньої дружини ОСОБА_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 16.09.2016 року і до досягнення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьохрічного віку, тобто до 27.11.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) понесені судові витрати за надану правову допомогу та витрати за участь у експертизі на загальну суму 11 920 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі, відмовлено.

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року, позивачу 23.06.2018 року видано виконавчі листи.

Не погоджуючись з рішенням суду, 10.07.2018 року відповідачем подано апеляційну скаргу.

Повідомленням головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві від 11.07.2018 року, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто оригінал виконавчого документа стягувачу про стягнення з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання колишньої дружини ОСОБА_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 16.09.2016 року і до досягнення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьохрічного віку, тобто до 27.11.2017 року, оскільки закінчився строк, передбачений законом для відповідного виду стягнення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.12.2018 року апеляційна скарга ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 залишена без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 року у цій справі залишено без змін.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р.

Провадження із виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі.

Основним завданням реалізації права на справедливий суд після ухвалення судового рішення є його виконання у добровільному чи примусовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи, що в період з 16.09.2016 року по 27.11.2017 року справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання колишньої дружини, не була розглянута та судом не було ухвалено рішення, заява ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для предявлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП 29837177, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання колишньої дружини ОСОБА_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), починаючи з 16.09.2016 року і до досягнення дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,трьохрічного віку, тобто до 27.11.2017 року, до виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів.

Суддя: Ю.В.Геєць