Справа№591/7506/18
Провадження №2/592/1611/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сумської міської ради в особі Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, що вони зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 05.07.2006 року і по даний час. Зазначають, що на початку 2000 року позивач ОСОБА_1 працював у відкритому акціонерному товаристві «Центроліт». Для забезпечення ОСОБА_1 та членів його родини житловою площею ВАТ «Центроліт» виділив їм частину нежитлового приміщення загальною площею 61,3 м. кв. в будинку АДРЕСА_2 . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 502 від 20 серпня 2002 року виділену їм частину нежитлового приміщення було переведено в категорію житлових приміщень та зобов`язано ВАТ «Центроліт» провести відповідне переобладнання, що і було зроблено. Актом Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 13 грудня 2003 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 692 від 05 жовтня 2004 року, після перепланування нежитлового приміщення АДРЕСА_3 в житлову квартиру та проведення там відповідного ремонту, житлову квартиру № 2 було передано в експлуатацію. На підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та житлово-побутової комісії ВАТ «Центроліт» від 20 квітня 2006 року позивачу ОСОБА_1 26 травня 2006 року було надано Ордер № 64 на житлову площу в гуртожитку для його вселення та членів його сім`ї в перебудовану житлову квартиру № 2 . Таким чином з 01 червня 2006 року і по даний час вони проживають в квартирі № 2 , утримують її в належному стані, роблять поточні та капітальні ремонти, в повному обсязі оплачують комунальні платежі, приймають активну участь в утриманні приміщення гуртожитку та прилеглої території. Позивачі звернулись до керівництва органу приватизації з заявою про реалізацію свого права на приватизацію займаної житлової площі, однак позивачам було відмовлено у приватизації приміщення, оскільки ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не передбачена приватизація квартир у гуртожитку. Вважають, що їм відмовлено у приватизації квартири безпідставно, тому просять суд зобов`язати відповідача вчинити дії по передачі у їм спільну часткову власність (приватизацію) квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 66,70 кв. м.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явились. Представник позивача ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

У судове засідання позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача Сумської міської ради в особі Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" у судове засідання не з`явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є громадянами України, зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 05.07.2006 року і по даний час (а.с. 6-18,32).

Як заначили позивачі у своїй позовній заяві, та дані обставини встановлені судом та не спростовані відповідачем на початку 2000 року позивач ОСОБА_1 працював у відкритому акціонерному товаристві «Центроліт». Для забезпечення ОСОБА_1 та членів його родини житловою площею ВАТ «Центроліт» виділив їм частину нежитлового приміщення загальною площею 61,3 м. кв. в будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 502 від 20 серпня 2002 року виділену позивачам частину нежитлового приміщення було переведено в категорію житлових приміщень та зобов`язано ВАТ «Центроліт» провести відповідне переобладнання (а.с.27).

Актом Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 13 грудня 2003 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 692 від 05 жовтня 2004 року, після перепланування нежитлового приміщення АДРЕСА_3 в житлову квартиру та проведення там відповідного ремонту, житлову квартиру № 2 було передано в експлуатацію (а.с.19,20,21).

З ордера на житлову площу у гуртожитку № 64 від 24.05.2006 р. вбачається, що на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету та житлово-побутової комісії ВАТ «Центроліт» позивачу ОСОБА_1 26 травня 2006 року було надано Ордер № 64 на житлову площу в гуртожитку для його вселення та членів його сім`ї в перебудовану житлову квартиру № 2 (а.с.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

27.08.2018 ОСОБА_1 та члени його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до керівництва органу приватизації з заявою про реалізацію свого права на приватизацію займаної житлової площі (а.с.31).

Листом № В-3185/06.01-21 від 18.09.2018 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, позивачу ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було відмовлено у приватизації квартири АДРЕСА_3 (а.с.33).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

З аналізу вказаної норми вбачається, що вищезазначений перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення гуртожитку є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому на спірне житлове приміщення не розповсюджується.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до теперішнього часу не використали право на безоплатну приватизацію житла. Вони на законних підставах вселилися у вищезазначену квартиру, в якій постійно мешкають з 05.07.2006 року і по даний час, квартира не відноситься до житла, що не підлягає приватизації.

З огляду на вказані обставини, відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення, в якому вони постійно мешкають.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Сумської міської ради в особі Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" (м.Суми, вул.Горького, 21) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Сумську міську раду в особі Управління "Центр надання адміністративних послуг у м.Суми" вчинити дії щодо приватизації за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Ю. Корольова