Провадження № 2/537/979/2019
Справа № 537/3477/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2019 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Соломоненко Лариси Василівни про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна, визнання права власності на майно, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зміну черговості одержання права на спадкування,
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.09.2019 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
12.09.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено приватному нотаріусу Світловодського нотаріального округу Соломоненко Л.В. видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили остаточного рішення по справі №537/3477/2019.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.10.2019 відкладено підготовче судове засідання, у зв`язку з неявкою відповідача, третьої особи та відсутностю відомостей щодо вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання.
18.11.2019 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області продовжено строк підготовчого судового провадження за клопотанням представника позивача, з метою отримання доказів.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Ольховська М.М. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, до судового засідання надав клопотання, згідно якого просить справу розглядати без участі представника.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала.
Третя особа приватний нотаріус Соломоненко Л.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідачів.
Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т.1 а.с. 13).
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №56156867 від 15.05.2019 вбачається, що приватним нотаріусом Соломоненко Л.В. зареєстрована спадкова справа № 64178603, спадкодавець ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 29).
Відповідно до довідки № 143/02-14 від 19.07.2019, виданої приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Соломоненко Л.В. після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 37).
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач вважає, що вона має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, протягом тривалого часу позивач опікувалась ОСОБА_4 , оскільки він мав тяжке хронічне захворювання.
Зазначені твердження позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні з огляду на таке.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 26 серпня 2011 року, актовий запис № 327 (т.1 а.с. 15).
27 квітня 2013 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (т. 1 а.с. 16).
Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилась спільна дочка ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області (т. 1 а.с. 17).
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач ОСОБА_2 народила ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (т. 1 а.с. 19).
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.09.2019 по справі № 524/3706/19, яке набрало законної сили 22.10.2019, встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , а саме визнано ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Кременчук Полтавської області, матір`ю якої є ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 203-204).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З свідоцтва про народження ОСОБА_8 , серії НОМЕР_6 , виданого повторно 09.11.2019 вбачається, що в графі батько зазначено ОСОБА_4 (т.1 а.с. 229).

Довідкою, виданою КП «Житлосервіс 2012» 30.05.2019 за вих. № 2899 підтверджується те, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_4 , а також дитиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , з 2009 року по 2017 рік (т. 1, а.с. 30).

Відповідно до Акту про проживання, виданого ТОВ «Місто для людей Кременчук» 31.05.2019 ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , з 01.04.2017 по 01.04.2019 (т. 1 а.с. 31).

Факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_4 також підтверджується договором про реструктуризацію заборгованості за спожитий газ № 65 від 19.12.2018, укладений позивачем ОСОБА_2 з ТОВ «Кременчукгаз-постачання» щодо реструктуризації боргу за газ в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_7 (т. 1 а.с. 92-93); договором підряду № 2015/1217-1 від 17.12.2015, укладеним ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , замовленням № МК-15000888 від 17.12.2015, згідно якого ОСОБА_2 оплачувала оздоблювальні роботи зазначеного житлового будинку (т. 1 а.с. 94-98).

З листа №2481/16.13-04-29 від 14.11.2019 за підписом начальника Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану В.Борщ вбачається, що актовий запис про шлюб за період з 27.04.2013 по 02.04.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в архіві відділу відсутній (т. 2 а.с. 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

В судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та факт ведення ними спільного господарства. Також, свідки підтвердили те, що ОСОБА_4 протягом тривалого часу тяжко хворів, в зв`язку з чим ОСОБА_2 опікувалась ним та допомогала.

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 27 квітня 2013 року по 02 квітня 2019 року включно та встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визначення права ОСОБА_2 на спадкування за законом майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкоємцями першої черги за законом, суд дійшов таких висновків.

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень глави 86 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (ст. 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (ст. 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (ч. 2 ст. 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (ст. 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (ч. 3 ст. 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Тлумачення ч. 2 ст. 1259 ЦК України свідчить, що для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності таких умов: а) фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві; б) спадкодавець через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що у спадкодавця ОСОБА_4 в 2010 році виявлено пухлину головного мозку (т. 1 а.с. 89), в 2015 році йому було проведено хірургічне видалення пухлини (т. 1 а.с. 90-91). Тобто, через наявні тяжкі захворювання ОСОБА_4 постійно потребував допомоги, догляду та лікування.

Позивач ОСОБА_2 тривали час доглядала за ОСОБА_4 , опікувалась ним, займалася домашнім господарством. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вели спільне господарство та між ними були відносини притаманні подружжю, що також було підтверджено свідками в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач довела обставини на які посилалась як на підставу для задоволення вимоги про визнання за нею права на спадкування за законом спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимог позивача ОСОБА_2 про визнання за нею Ѕ частину майнових прав на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; визнання за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :12:004:0194, загальна площа 1000 м?; визнання за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , новий кадастровий номер :12:004:0650, загальна площа 1000 м?, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 30 серпня 2011 року ОСОБА_4 , перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , купив земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0535, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі за № 807, витягом з Державного реєстру правочинів № 4612759, державним актом на право приватної власності на землю серії Р3 № 669154 (т. 1 а.с. 20-23).

З листа №487/122-19 від 10.06.2019 за підписом начальника міськрайонного Управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Якобчук М.О. вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки 0:12:004:0535 не вірно визначено, вірним є кадастровий номер :12:004:0650 (т. 1 а.с. 33-34).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 травня 2013 року зареєстрованого в реєстрі за № 4090 ОСОБА_4 , під час спільного проживання з ОСОБА_2 , купив земельну ділянку, площею 1000 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :12:004:0194, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3549461, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 167361936 від 21.05.2019 (т. 1 а.с. 24-27, т. 1 а.с. 35-36).

Згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівельні роботи на якому виконувалися на підставі повідомлення про початок їх виконання, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області 20.10.2015 №ПТ 46 ОСОБА_4 , під час спільного проживання з ОСОБА_2 , збудовано житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт вважати закінченим, готовим до експлуатації, що також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок інвентаризаційна справа № 395 (т.1 а.с. 28, т. 1 а.с . 42-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно статей 60, 61, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 876 ЦК України передбачено, що власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 42-46), що також підтверджується Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що зазначена вище.

Таким чином, оскільки вищезазначені земельні ділянки та житловий будинок набуті ОСОБА_4 за час спільного проживання з ОСОБА_2 , виходячи з рівності часток кожного з них на майно, суд вважає за можливе визнати за позивачем в порядку поділу майна право власності на Ѕ частину на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :12:004:0194, загальна площа 1000 м?; право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , новий кадастровий номер :12:004:0650, загальна площа 1000 м?, в зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 372, 876, 1216, 1217, 1223, 1258, 1259, 1261, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 36, 60, 61, 63, 69, 70, 71, 74 СК України, ст.ст. 2-5, 10, 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, як органу опіки та піклування, ОСОБА_3 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Соломоненко Лариси Василівни про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, поділ спільного майна, визнання права власності на майно, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зміну черговості одержання права на спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_8 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) без реєстрації шлюбу з 27 квітня 2013 року по 02 квітня 2019 року включно.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) Ѕ частину майнових прав на нерухоме майно (житловий будинок) з господарськими будівлями загальною площею 278,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :12:004:0194, загальна площа 1000 м?.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, новий кадастровий номер :12:004:0650 (старий кадастровий номер :12:004:0535), загальна площа 1000 м?.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_9 ) із спадкодавцем ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_8 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , на спадкування за законом майна ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_8 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкоємцями першої черги за законом.

Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 03.01.2020.

Суддя: І.І.Дядечко