ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7101/19 Справа № 207/1034/16 Головуючий у першій інстанції:Погребняк Т.Ю. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року по справі за позовом Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдиний розрахунковий центр комунальних платежів", про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року Адміністрація Південного району Кам`янської міської ради звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , 1952 року народження, та ОСОБА_2 , 1978 року народження, згідно особового рахунку № НОМЕР_1 зареєстровані в жилому приміщені за адресою по АДРЕСА_1 , жилою площею 23,4 кв.м. Відповідачі у зазначеній квартирі не проживають з невідомих причин, їх теперішнє місце проживання та місце знаходження невідоме. Відповідно до листа департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 29.02.2016 №05-06/672, відомості стосовно приватизації кв. № 65 в архівних приватизаційних документах на гуртожиток АДРЕСА_1 відсутні. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.04.2016 №57256545 відомості про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру відсутні. За результатами обстеження та в ході співбесіди з мешканцями вищезазначеного будинку встановлено, що відповідачі дійсно не проживають у вказаному жилому приміщенні більше 10 років, що підтверджується актом обстеження жилого приміщення, складеним техніком-наглядачем дільниці №1 КЖЕП «Оріон» від 17.03.2016 року. За інформацією Баглійського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції від 12.04.2016 року №381/6/4107, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно бази даних Баглійського відділення поліції в розшуку не знаходяться, до кримінальної відповідальності не притягувалися та не утримуються під вартою, із заявами про усунення перешкод в користуванні вказаним жилим приміщенням не зверталися. Також, відповідачі не зверталися до адміністрації Південного району з питання збереження за ними жилого приміщення, у зв`язку з тимчасовою відсутністю з поважних причин, та позивачу невідомо про наявність підстав для збереження за відповідачами жилого приміщення строком понад шість місяців. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, просив визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_4 , жилою площею 23,4 кв.м., що є підставою для зняття відділом реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району міської ради з реєстраційного обліку за вказаною адресою та виключенням ТОВ «ЄРЦ КП» з особового рахунку на житлове приміщення за даною адресою відповідачів (а.с. 65-66 т.1).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 03 травня 2019 року, позовні вимоги задоволено, визнано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_4 , жилою площею 23,4 кв.м., що є підставою для зняття відділом реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради з реєстраційного обліку за вказаною адресою та виключенням ТОВ «ЄРЦ КП» з особового рахунку на житлове приміщення за даною адресою. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради судовий збір в сумі 1378,00 грн. (а.с. 224-232, 234 т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с. 242-244 т.1, 4-6 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скаргиі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно копії особового рахунку № НОМЕР_1 , виданого ТОВ "Абонент XXI", в жилому приміщені №65 за АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1952 року народження, та ОСОБА_2 (син), 1978 року народження (а.с. 6 т.1).

Відповідно до копії листа департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 29.02.2016 №05-06/672, відомості стосовно приватизації, зокрема, житлового приміщення №65 в архівних приватизаційних документах на будинок по АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 10 т.1).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.04.2016 №57256545, відсутні відомості про реєстрацію права власності на житлове приміщення АДРЕСА_4 (а.с. 8 т.1).

Позивачем представлено копію акту про непроживання від 17.03.2016 року, складеного техніком-наглядачем дільниці №1 КЖЕП «Оріон», відповідно до якого відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_4 більше 10 років (а.с. 7 т.1).

Листом Баглійського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 12.04.2016 року №381/6/4107, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно бази даних Баглійського відділення поліції в розшуку не значаться, до кримінальної відповідальності не притягуються; заяв про усунення перешкод в користуванні вказаним вище жилим приміщенням не надходило (а.с. 9 т.1).

Згідно довідки ТОВ "Інфо-ком" №000968059 від 20.10.2016 року про заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, за адресою по АДРЕСА_1 , наявна заборгованість з оплати комунальних послуг, а саме КЖЕП "Оріон" квартплата - 918,67 грн., КП "Джо" квартплата - 1011,16 грн., КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" - 11355,17 грн., КП ДМР "Управляюча компанія по ОЖФ" - 158,40 грн. (а.с. 49 т.1).

Згідно ч.1 та 2 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 Житлового Кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги непредставлення позивачем належних та допустимих доказів відсутності відповідачів без поважних причин понад шість місяців у житловому приміщенні №65 по АДРЕСА_1 , - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Наявність заборгованості за комунальні послуги не є підставою для встановлення факту відсутності осіб за зареєстрованим місцем проживання протягом шести місяців без поважних причин. Більше того, відповідачами до ухвалення місцевим судом оскаржуваного рішення, було надано копії квитанцій про сплату комунальних послуг за вказаною вище адресою (а.с. 128-136 т.1).

Колегія звертає увагу, що, відповідно до змісту позовної заяви, уточненої позовної заяви, позивач не оспорює правомірність вселення відповідачів у спірне житлове приміщення.

Надані позивачем копія акту від 17.03.2016 року, складеного техніком-наглядачем дільниці №1 КЖЕП «Оріон» щодо непроживання відповідачів у спірному житловому приміщенні понад 10 років, та копія акту від 26.10.2016 року про непроживання відповідачів у зазначеному житловому приміщенні понад 5 років (а.с. 7, 50 у т.1) - не є належними та допустимими доказами непроживання кожного з відповідачів у спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Зазначені акти містять суперечливу інформацію щодо періоду непроживання відповідачів; причини непроживання останніх в актах не вказані. Крім того, акт від 17.03.2016 року підписаний сусідами, що мають прізвища ОСОБА_3, ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , однак суду не надано доказів на підтвердження тривалості та факту проживання вказаних осіб по АДРЕСА_1 ; у даному акті також вказано, що інші сусіди від його підписання відмовились. Акт від 26.20.2016 року підписаний лише сусідкою ОСОБА_5 щодо якої суду не надано доказів на підтвердження тривалості та факту її проживання у вказаному вище будинку.

Згідно копії акту обстеження спірного житлового приміщення від 05.01.2018 року, в квартирі, зокрема, виявлено речі, меблі, в тому числі ліжко, журнальний стіл, крісла, матрац, ковдру, холодильник, шафу для одягу, електричний бойлер, ванну металеву, дзеркало настінне, диван, чайник електричний, тепловентилятор, подушки, плиту електричну, інструменти, килим, пилосмо?к, самовар, покриття підлоги войлочне (а.с. 162, 163-164 т.1).

Позивачем не спростовані доводи представника відповідача, що вказані речі належать саме відповідачам, які проживають у спірному житловому приміщенні, інтересу до нього не втратили.

Відповідно до копії довідки ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_6 та за родом своєї діяльності періодично перебуває у відрядженнях (а.с. 144 т.1).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_7 періодично від`їжджає до Російської Федерації, у зв`язку з необхідністю догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 , а також копією довідки №128 "Інсарської районної лікарні" Респу?бліки Мордо?вія Російської Федерації про те, що ОСОБА_8 потребує постійного стороннього догляду (а.с. 138-143 т.1).

Зазначене вище підтверджується також показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в суді першої інстанції пояснили, що є сусідами відповідачів, що підтверджується місцем їхньої реєстрації; зазначили, що відповідачі у спірній квартирі проживають, але останнім часом ОСОБА_1 періодично їздить в Російську Федерацію до своєї матері, яка тяжко хворіє.

Показання свідків ОСОБА_12 (спеціаліст з розподілу житла адміністрації Південного району), ОСОБА_13 (голова комітету району) - не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вказані особи є працівниками позивача, який безпосередньо заінтересований у результатах розгляду даної справи. Показання свідка ОСОБА_14 (коменданта гуртожитку) також не приймаються судом у якості належних та допустимих доказів, оскільки позивачем не наведено обгрунтування та не надано доказів, що спірне житлове приміщення має статус житла у гуртожитку.

Клопотань про надання доказів, про витребування відповідних доказів судом позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що потягло неправильне застосування матеріального закону та ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, з Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого апелянтом судового збору в сумі 2037,00 грн. (а.с. 241 т.1).

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - відмовити.

Стягнути з Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 2037 (дві тисячі тридцять сім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді