Справа № 709/2210/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх з відповідачем батько - ОСОБА_3. ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. Після його смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину ОСОБА_3 прийняла позивач, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та відповідач, так як постійно проживав із спадкожавцем на час відкриття спадщини, однак позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. У зв'язку з цим позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідач подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позов до позивача про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх з позивачем батько - ОСОБА_3. ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів све своє майно ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач спадщину ОСОБА_3 прийняв, так як постійно проживав із спадкодавцем. На час відкриття спадщини відповідач є непрацездатною особою, інвалідом 2 групи, а тому відповідно до приписів чинного законодавства має право на обов'язкову частку у спадщині, а саме на 1/8 частину спадкового майна. У зв'язку з цим відповідач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину всього спадкового майна та 1/8 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2018 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, підтримала первісний позов повністю, просила його задовольнити, зустрічний позов визнала частково (а.с. 58). Відповідач подав до суду заяву, в якій первісний позов визнав частково, наполягав на задоволенні зустрічного позову та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 59).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_3 (а.с. 7).

Позивач та відповідач є дітьми померлого ОСОБА_3, що підтверджується їх свідоцтвами про народження від 02 жовтня 1964 року серії НОМЕР_4 та від 17 грудня

1970 року серіїНОМЕР_6 відповідно (а.с. 8, 41), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу від 17 вересня 1983 року серії НОМЕР_5, згідно з яким позивач після укладення шлюбу змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на шлюбне прізвище ОСОБА_6 (а.с. 9).

При житті ОСОБА_3, а саме 28 вересня 2012 року, склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2607 (а.с. 14), відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати, і на що він за законом матиме право заповів, заповів своїй дочці - ОСОБА_1 (позивачу).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8413 га, кадастровий номер НОМЕР_7, розташована на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 2001 року серії НОМЕР_9 (а.с. 15);

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4206 га, кадастровий номер НОМЕР_8, розташована на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 липня 2009 року серії НОМЕР_10 (а.с. 16).

Згідно з довідкою Чорнобаївської селищної ради Черкаської області № 2309 від

11 червня 2018 року ОСОБА_3 проживав та був зареєстровний за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з сином ОСОБА_2 та невісткою ОСОБА_5

(а.с. 10).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від

10 листопада 2018 року (вих. № 1151/01-16) (а.с. 28), що надійшов у відповідь на запит суду

(а.с. 25), позивач після смерті батька зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 29).

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 25 вересня 2018 року (вих. № 1069/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз'яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 12).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповів позивачу.

Водночас ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Судом встановлено, що відповідач є непрацездатною особою, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК від 17 жовтня 2017 року серії 12 ААА № 871772 (а.с. 36).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 його спадщину прийняли позивач та відповідач, однак позбавлені можливості оформити право власності в порядку спадкування, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення частково, а саме в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 7/8 частин земельних ділянок, оскільки відповідач, будучи непрацездатним, успадкував половину частки, яка належала б йому за законом, тобто 1/8 частину спадкового майна.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину земельних ділянок, оскільки суду не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження наявності іншого спадкового майна, окрім земельних ділянок.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Первісний позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом:

- на 7/8 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8413 га, кадастровий номер НОМЕР_7, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала її батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 2001 року серії НОМЕР_9;

- на 7/8 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4206 га, кадастровий номер НОМЕР_8, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала її батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 липня 2009 року серії НОМЕР_10.

У задоволенні первісного позову в іншій частині - відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом:

- на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8413 га, кадастровий номер НОМЕР_7, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала його батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 2001 року серії НОМЕР_9;

- на 1/8 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4206 га, кадастровий номер НОМЕР_8, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала його батькові - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 липня 2009 року серії НОМЕР_10.

У задоволенні зустрічного позову в іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай