"23" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Астахової О.О.
при секретарях: Неділько Л.Л., Томіленко В.В., Якименко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 39 769,85 грн., а також сплачений судовий збір - 1600,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 травня 2016 року о 17 год. 04 хв. на трасі Київ-Бортничі-Проців Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов'язкового страхування №6695618.
Загальний розмір витрат позивача, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 39 769,85 грн.
Позивачем було виплачено ОСОБА_2 відшкодування заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39 769,85 грн.
Апеляційним судом Київської області відповідача визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.
Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.
24 січня 2018 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування передана за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (а.с.35).
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2018 року прийнято означену цивільну справу до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 47).
Ухвалою від 26 липня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 56).
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав якими вони обґрунтовуються, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або відзиву на позов до суду не надійшло.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2016 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 24 червня 2016 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 5-7).
Зі змісту постанови убачається, що ОСОБА_1 03 травня 2016 року о 17 год. 04 хв. керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_3, рухаючись на трасі Київ-Бортничі-Проців Бориспільського району Київської області не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, інтервалу та швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 13.1 ПДР України.
Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6695618 від 04 листопада 2015 року, цивільно - правова відповідальність власника автомобіля марки «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», термін дії з 05 листопада 2015 року по 04 листопада 2016 року, включно (а.с. 13).
Отже, 03 травня 2016 року стався страховий випадок.
11 травня 2016 року потерпілий ОСОБА_2, звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 03 травня 2016 року (а.с. 10).
19 липня 2016 року потерпілий ОСОБА_2 подав до позивача заяву про виплату йому майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03 травня 2016 року, оскільки відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8-9).
За даними звіту від 26 травня 2016 року № 1246 про оцінку транспортного засобу «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1, складеного ФОП ОСОБА_4, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу, з урахуванням зносу становить 42 528,62 грн. (а.с. 17-25).
Наказом МТСБУ від 28 липня 2016 року № 5915 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу «ВYD F-3 1/6i», державний номерний знак НОМЕР_1 при дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 39 769,85 грн. (а.с. 26).
Факт перерахування та отримання ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 39 769,85 грн., підтверджується даними платіжного доручення №5915 рв від 29 липня 2016 року (а.с. 28).
29 липня 2016 року позивачем на адресу ОСОБА_1 направлялась вимога про відшкодування витрат у розмірі 40 587,85 грн. (а.с. 29), однак відповідач, на момент звернення МТСБУ із позовом до суду її не виконав та грошові кошти не сплатив.
В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
За даними довідки № 91217654 про дорожньо-транспортну пригоду убачається, що 03 травня 2016 року відповідач керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», державний номерний знак НОМЕР_3 не мав при собі чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8-9).
В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Відповідно до п. 1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відовідно до пп. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільн- правову відповідальність.
З огляду на означене, а також те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, щодо відшкодування завданої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03 травня 2016 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 39 769,85 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити рішення суду до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.О. Астахова