ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Нестеренко С.Г., за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Північно-Східного офісу Держаудитслужби про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні, заборгованості по грошовій допомозі при звільненні, компенсації та інфляції, зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Північно-східного офісу Держаудитслужби про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні, заборгованості по грошовій допомозі при звільненні, компенсації та інфляції, зобов'язання вчинити дії щодо видачі правильно складених довідок про заробіток для обчислення пенсії для нарахування їй пенсійних виплат з дня призначення та перерахування з урахуванням всіх передбачених законом складових заробітної плати. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 січня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за вказаною позовною заявою, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З даною ухвалою суду першої інстанції не погодилась позивач ОСОБА_2, яка оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі позивачка прохає скасувати вказану ухвалу як незаконну та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що позов стосується невиплаченої їй відповідачем заробітної плати, тому обґрунтовано поданий в порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач прохає залишити без змін ухвалу як законну та обґрунтовану.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У клопотанні, яке надійшло до апеляційного суду 07.02.2019 р., відповідач прохає розглянути справу без участі представника Північно-східного офісу Держаудитслужби.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спір, який виник між сторонами, стосується звільнення позивачки з публічної служби, тому повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства відповідним адміністративним судом, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 2 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статтею 20 КАС України визначені справи, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Як роз'яснено в п. п. 2, 3, 30 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яка є чинною, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Аналогічні роз'яснення містяться в п.п. 2-4, 13.1 Постанови Пленуму ВАСУ «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»від 20.05.2013 № 8, яка є чинною, та де зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, суди повинні враховувати, що КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикції:

понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи;

визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень);

встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів;

встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції.

Компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Аналіз змісту позовної заяви ОСОБА_2 та доданих до неї матеріалів свідчить про те, що її позовні вимоги стосуються наслідків звільнення 28 липня 2007 року з посади старшого контролера-ревізора з питань будівництва Контрольно-ревізійного відділу в м. Кременчуці та Кременчуцькому районі Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області, яке є юридичною особою публічного права (а.с. 3), у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби.

А тому даний спір є публічно-правовим та повинен вирішуватися у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 20 КАС України шляхом подання відповідного позову у порядку адміністративного судочинства до відповідних окружних адміністративних судів за вибором позивача, а саме: до Харківського окружного адміністративного суду - за місцем перебування відповідача; - до Полтавського окружного адміністративного суду - за місцем проживання позивача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом за правилами КАС України, є вірними, узгоджуються з положеннями чинного процесуального законодавства України, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за її позовом до Північно-Східного офісу Держаудитслужби про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні, заборгованості по грошовій допомозі при звільненні, компенсації та інфляції, зобов'язання вчинити дії з надання правильно складених довідок про заробіток для обчислення пенсії, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що спір є цивільно-правовим, оскільки стосується її прав на невиплачену відповідачем заробітну плату, є помилковими, оскільки аналіз змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів прямо свідчить про те, що спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами КАС України.

Отже, твердження в апеляційній скарзі вірних висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до незгоди з постановленою ухвалою, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

У зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя /підпис/ О.В.Чумак

Судді /підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ Л.І.Пилипчук

З оригіналом згідно:

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.В.Чумак