Провадження №22-ц/812/339/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Бондаренко Т.З.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 та відповідача ФОП ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу № 489/5184/16-ц за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_3 -

ОСОБА_1

на рішення, яке постановлено Ленінським районним судом м. Миколаєва під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. у приміщенні цього суду 19 листопада 2018 року за позовом

ОСОБА_3

до

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Позивач зазначав, що 30 березня 2011 року він придбавав у магазині, який належить відповідачу, ТВ-тюнер «Skygate HD plus», за 280 доларів США і 100 гривень застави, який виявився неякісним. Через що позивач з 30 березня 2011 року по 20 березня 2015 року міняв цей тюнер на інший. Продавець надавав йому декілька моделей тюнерів, однак це відбувалось з порушенням 14 - денного строку та, як виявлялось в процесі експлуатації, прилади або були застарілими, або неякісними та вартість яких є значно меншою за ту, що позивачем була сплачена.

Посилаючись на викладене ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь сплачені за товар неналежної якості грошові кошти у сумі 280 доларів США та 100 гривень застави та моральну шкоду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано тим, що позивачам не надано доказів на підтвердження обставин на які він посилається в позовній заяві.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його вимоги, оскільки судом не з'ясовано повно та всебічно обставини на які сторони посилаються як на підставу позовних вимог, не правильне визначення правовідносин та способу їх захисту.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець зобов'язаний надати покупцеві інформацію про товар, а також передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості закріплені статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно частини першої цієї статті, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно із ст. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Таким чином із системного аналізу наведених норм та відповідно до положень абзацу 2 частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункту 29 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104, за наведених умов позивачу надано право вибору: розірвати договір та вимагати повернення оплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар, або аналогічний, з числа наявних у продавця.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична особа підприємець із зазначенням в тому числі і такого виду діяльності як роздрібна торгівля комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням, електронною апаратурою побутового призначення для приймання запису, відтворення звуку й зображення у спеціалізованих магазинах та здійснював діяльність як ФОП на ринку «Колос» в м. Миколаєві.

В позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що 30 березня 2011 року він придбав в спеціалізованому магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який розташований в м. Миколаєві на ринку «Колос», ТВ-тюнер моделі «Skygate HD plus» за який сплатив 100 грн. завдатку та 280,00 доларів США.

В зв'язку з неякісним телевізійним зображенням, позивач неодноразово замінював придбаний товар на аналогічний в період з 2011 до 2015 року, проте надані в порядку обміну ТВ-тюнери були застарілих моделей, або такі, що були у використанні, неякісними та дешевими приборами, вартість яких була значно меншою ніж ціна яку сплачено позивачем.

Посилаючись на ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просив задовольнити його вимоги.

Із змісту ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 20 липня 2016 року в іншій справі за № 2/489/7700/15-ц, якою залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 травня 2016 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, вбачається, що судом розглянуті вимоги щодо стягнення грошей сплачених за проданий саме 30 березня 2011 року ТВ-тюнер моделі «Skygate HD plus» (а.с. 64-65).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2018 року провадження у даній справі закрито, в зв'язку з тим, що спір між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав судом вирішено, рішення набрало законної сили.

Данна ухвала скасована постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року як передчасна, оскільки судом не з'ясовано з яких підстав подано позов у даній справі.

В подальшому дана справа розглянута судом першої інстанції за відсутності позивача та його представника, а також відповідача.

Районний суд, дослідивши матеріали справи, правильно встановив характер спірних правовідносин та зазначив, що правовідносини із захисту прав позивача як споживача товару стосовно першого ТВ - тюнеру «Skygate HD plus» припинилися, а в наступному на підставі існуючих договірних відносин між сторонами вони виникали та припинялися стосовно кожного переданого в обмін відповідачем товару (ТВ - тюнера: «FLRE SAT»; «Golden media - 990 CR HO PVR»; «GIS 8120»; «GIS 2138»; «Tiger 16»; «Glass ful HO 8M»; «Amiko SHO 8900») окремо.

В той же час, суд зазначив, що стосовно останнього ТВ-тюнера, який йому передав в обмін відповідач, позивачем не наведено в позові, не надано суду відомостей щодо останнього заміненого ТВ-тюнеру «Orton HDX405P», не надано обґрунтування його неналежної якості.

Таким чином районний суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

З пояснень представника позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції слідує, що в зв'язку з неякісним телезображенням, він одразу просив продавця повернути йому гроші, проте відповідач просив взяти на обмін інший ТВ-тюнер, так як грошей в нього не було. Останній раз на обмін позивач отримав ТВ-тюнер «Orton HDX405P», проте і він не підійшов до його телевізора, в зв'язку з чим весною 2015 року позивач намагався в котре отримати кошти від відповідача, проте магазин уже не працював і був зачинений на телефонні дзвінки відповідач не реагував.

Представник позивача не посилався в судовому засіданні на недоліки придбаного товару, а зазначав, що придбаний позивачем ТВ-тюнер та всі моделі на які він здійснював обмін не підходили до його телевізора через його (телевізора) застарілу марку.

Відповідач ОСОБА_2 вказані обставини визнав частково, та пояснив, що дійсно після придбання ТВ- тюнера 30 березня 2011 року за 2400 грн., з яких на підтвердження замовлення товару попередньо було сплачено 100 грн., позивач звертався до нього та посилався на неякісне зображення телевізора, проте розмови про гроші не було, він просив замінити ТВ-тюнер на іншу модель, яка би підходила до його не нової марки телевізора. Погоджуючись на таке, відповідач декілька разів протягом року здійснював обмін тюнера на інші моделі.

Також відповідач зазначив, що копія товарного чеку, яка надана позивачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, не є розрахунковим документом, а виданий позивачу в зв'язку з отриманням від нього лише 100 грн. авансу для замовлення необхідного йому товару. Позначка на цьому документі у вигляді «280 доларів», дописана невідомою особою, оскільки він в своїй діяльності користується лише національною грошовою одиницею України та вказаний товар продав за 2400 грн.

Останній раз ОСОБА_3 звертався до нього весною 2012 року та вимагав повернути кошти. Оскільки після попереднього обміну пройшов тривалий час значно більше ніж 14 днів, відповідач відмовив у поверненні грошей. Ці обставини він добре пам'ятає, оскільки в цей час в нього народилась дитина, в зв'язку з чим він змінив місце знаходження магазину, проте залишив свій номер телефону в старому магазині за яким до теперішнього часу до нього звертаються клієнти за консультаціями.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми- які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, представником позивача і в суді апеляційної інстанції не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження дати останнього обміну товару на яку він посилається, а саме весна 2015 року, а також дати звернення в межах 14 денного строку з вимогою про повернення вартості товару, причини такої вимоги, тобто в зв'язку з неналежною якістю товару чи поверненню його як товару належної якості, дотримання при цьому умов визначених наведеною правовою нормою, а саме пред'явлення придбаного ТВ-тюнера без його використання та із збереженням його товарного вигляду, споживчих властивостей, пломби, ярлики та розрахунковий документ, як того вимагає наведена законодавча норма.

Заявлені позовні вимоги та обставини, як вони викладені в позові та в поясненнях представника позивача в даному судовому засіданні, відповідачем не визнані.

За такого, відсутні підстави вважати права позивача як споживача порушеними, в зв'язку з чим є неможливим застосування положень ст.ст. 8 та 9 Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, що виключає можливість зміни чи скасування оскаржуваного рішення районного суду.

Також, рішення районного суду і в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди є правильним, оскільки, як вірно зазначив суд, для цього відсутні правові підстави, а крім того такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від інших вимог, в задоволенні яких відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не відмовляв йому повернути гроші, а навпаки з ним було досягнуто домовленість про повернення 280 доларів та 100 грн. під час наступного приїзду до нього позивача, не можна прийняти до уваги, оскільки відсутні цьому будь-які підтвердження, а відповідачем вказані обставини не визнані.

В іншій частині апеляційна скарга містить посилання на чисельні законодавчі акти, без викладення конкретних доводів, які могли би вплинути на законність оскаржуваного рішення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За такого, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення районного суду, колегія суддів дійшла висновку про відповідність його вимогам норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 -ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту 18 лютого 2019 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Л.М.Прокопчук

Л.М.Царюк