Провадження № 6/643/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2019 Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Букреєвої І.А., при секретарі - Саілян Д.В., за участю представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», треті особи - Московський відділ державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд визнати виконавчий лист № 643/15320/13-ц виданий 24.02.2014 р. Московським районним судом м. Харкова таким, що не підлягає виконанню. Вважає , що виконавче провадження відкрито 08.06.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_3 після закінчення строків предявлення виконавчого листа до виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 вимоги своєї заяви підтримала та просила задовольнити.

Представник ПАТ «Дельтабанк» до суду не зявився.

Вислухав заявника, приватного виконавця ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.11.2013 року Московським районним судом було винесено заочне рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги були задоволені.

На виконання рішення 24.02.2014 року по справі було видано виконавчий лист № 643/15320/13-ц.

На підставі виконавчого листа, виданого відповідно до вказаного рішення суду, державним виконавцем 27.03.2014 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 643/15320/13-ц.

25.03.2015 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Наступне відкриття виконавчого провадження за цим же виконавчим листом, відбулось 08.04.2016 року.

Приватним виконавцем ОСОБА_3 прийнято постанову від 08.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 643/15320/13-ц виданого 24.02.2014 року та постанову про арешт майна боржника на підставі цього ж виконавчого листа.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення оскаржених виконавчих дій), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено часткове повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуті стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час вчинення оскаржених виконавчих дій) повернення виконавчого документ стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником.

Згідно ч. 5 Р. 13 «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 р.) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строк встановлені цим Законом, а з врахуванням ч. 1,5 ст. 12 вказаного закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років і у разі повернені виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою 2 ст. 432 ЦПК України, передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково у звязку з його примиренням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших підстав. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 432 ЦПК України.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону № 1404-19 є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Враховуючи, що з моменту повернення виконавчого документа, стягувач має право повторно предявити виконавчий документ до виконання, а також те, що на даний час наявний обов'язок боржника що до виконання вказаного виконавчого листа, доказів про припинення зобов'язань боржника, суду не надано, суд вважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не ґрунтується на вимогах закону, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.432 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 у заяві про визнання виконавчого листа № 643/15320/13-ц від 24 лютого 2014 року , стягувачем за яким є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 18 лютого 2019 року.

Суддя