КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/242/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Київ

Справа № 759/10238/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Даценко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2018 року, постановлене у складі судді Шум Л.М.,

у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

встановив:

У липні 2018 року позивачі Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» звернулись до суду з позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» до 01.03.2015 року здійснювало утримання будинку та прибудинкової території відповідачів, а з 01.03.2015 року вказані повноваження перейшли до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідачі є наймачами квартири АДРЕСА_1, проживають в ній та користуються послугами, що надавались позивачами, проте належним чином комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим за період 01.01.2011 року по 28.02.2015 року розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» становить 97 319 грн. 60 коп., з яких: основна сума заборгованості складає 66 268 грн. 95 коп., інфляційні нарахування 24147 грн.74 коп., 3 % річних - 6 902 грн. 92 коп.

Заборгованість перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» за період з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року складає 14 263 грн. 34 коп., з яких, основна сума заборгованості 12 513 грн. 11 коп., інфляційні нарахування - 405 грн. 55 коп., 3 % річних - 344 грн. 67 коп. З огляду на викладене, позивачі просили стягнути з відповідачів солідарно вказаний розмір заборгованості та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь Комунального підприємства «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року в сумі 97 319 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 1 536 грн. 77 коп., а всього стягнуто 98 856 грн. 37 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року в сумі 14 263 грн. 34 коп. та судовий збір в сумі 225 грн. 23 коп., а всього стягнуто -14 488 грн. 57 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідачів ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 та провадження у справі в цій частині - закрити.

- скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» заборгованості за спожиті послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року в сумі 97 319 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 1 536 грн. 77 коп., в цій частині в задоволенні позову - відмовити.

- скасувати рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року в сумі 14 263 грн. 34 коп. та судовий збір в сумі 225 грн. 23 коп.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компаніям обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01.06.2015 року по 30.04.2018 року в сумі 13 454 грн. 33 коп.

Крім того, звертав увагу на те, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що відповідачі не отримували копію ухвали про відкриття провадження, а тому не могли скористатись правом подання заперечень, клопотань. З поштового повідомлення про вручення відправлення, а саме ухвали про відкриття провадження, вбачається, що її адресовано «ОСОБА_8», та отримано 17.09.2018 року «Дубок». Вказував, що ОСОБА_8 не могла особисто отримати вказане поштове відправлення, оскільки вона померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Тому відповідачі не були належним чином повідомленими про розгляд даної справи та були позбавлені можливості подавати відповідні клопотання, докази та заяви, зокрема суд позбавив права відповідачів на подання заяви про застосування позовної давності.

Вважає, що з урахуванням трирічного строку позовної давності з відповідачів підлягає стягненню вартість наданих житлово-комунальних послуг за період з 01.06.2015 року по 30.06.2018 року. В цей проміжок часу житлово-комунальні послуги надавало КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (позивач 1), а тому заявлені позовні вимоги позивача-1 у розмірі 14 263 грн. 34 коп. підлягають частковому задоволенню. Позивач-1 надавав житлово-комунальні послуги з 01.03.2015 року. З урахуванням трирічного строку позовної давності, у задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за березень - травень 2015 року слід відмовити. Сума боргу за цей період відповідно до розрахунку наданого позивачами становить 808 грн. 44 коп.

У задоволенні вимог Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (позивача-2) про стягнення з відповідачів заборгованості за сплату житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2011 року по 01.03.2015 року слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності до такої вимоги, також слід відмовити у стягненні додаткових вимог (інфляційні нарахування, 3% річних) за цей період.

Крім того, звертає увагу на рахунок-попередження від 24.05.2018 року та рахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги ОСОБА_8 за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року. Так, з рахунку попередження від 24.05.2018 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_8 за спожиті житлово-комунальні послуги на кінець грудня 2010 року у графі «борг» на кінець місяця складає 0.00 грн., однак в наступній графі на кінець січня 2011 року цей борг складає 44943 грн. 10 коп. Аналогічні показники зазначені у розрахунку заборгованості за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року, що є незрозумілим, звідки такі цифри, адже в грудні 2010 року заборгованість дорівнювала нулю, а вже в наступному місяці вона становить майже 45000 грн., при цьому щомісячний платіж за січень 2011 року становить 338 грн. 55 коп. За таких обставин, зазначений розрахунок не може бути прийнятим за основу, оскільки сума боргу для розрахунку визначена невірно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Зазначає, що скаржники не скористались своїм правом стосовно надання доказів по справі, оскільки в ухвалі про відкриття провадження, яку отримали скаржники, що підтверджується матеріалами справи, було встановлено строк для надання клопотання та заперечення, а тому заява про застосування строку позовної давності подана з порушенням норм процесуального права. Крім того, доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності є необґрунтованими, оскільки відповідачами здійснювалась часткова сплата заборгованості.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати.

Представник позивачів ОСОБА_10 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідачів утворилась заборгованість перед позивачами, у зв'язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг в розмірі 97319 грн. 60 грн. та 14 263 грн. 34 коп., а тому суд дійшов висновку, що позивачами, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню.

З висновками суду колегія суддів не погоджується, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, враховуючи наступне.

Згідно з ч.3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2018 року позивачі Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» звернулись до суду з позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Статтею 279 ЦПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Частина 5 вказаної норми передбачає, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 278 ЦПК України передбачено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, зокрема, відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення адресоване на ім'я відповідача ОСОБА_8 та іншим, яке отримано 17.09.2018 року «Дубок».

З викладеного вбачається, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено кожного відповідача (як учасника справи) про призначення справи в порядку спрощеного позовного провадження та про надання відповідачам строку для подання заперечення, відзиву та відповідних доказів, належних доказів про вручення відповідачам ухвали про відкриття провадження матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі представник скаржників вказує про те, що відповідач ОСОБА_8, на ім'я якої оформлене зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення, померла ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 15.10.2007 року, яке додано до апеляційної скарги (а.с. 68).

За таких обставин, судом першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 128, 187 ЦПК України не було належним чином повідомлено відповідачів про розгляд даної цивільної справи та розглянуто справу за відсутності даних про належне повідомлення відповідачів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки обов'язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи, як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст.47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2007 року, відповідач ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, а з даним позовом позивачі звернулись у липні 2018 року, заявляючи до стягнення заборгованість за період з 01.01.2011 року по 30.04.2018 року.

Оскільки відповідач померла до пред'явлення позову до суду та відкриття провадження у справі, враховуючи зміст позовних вимог, колегія суддів вважає, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому провадження у справі в частині позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_8 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги підлягає закриттю.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі позовні вимоги обґрунтовували тим, що КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» до 01.03.2015 року здійснювало утримання будинку та прибудинкової території відповідачів, а з 01.03.2015 року вказані повноваження перейшли до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідачі є наймачами квартири АДРЕСА_1, проживають в ній та користуються послугами, що надавалась позивачами, проте належним чином комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим за період 01.01.2011 року по 28.02.2015 року розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» становить 97 319 грн. 60 коп., з яких: основна сума заборгованості складає 66 268 грн. 95 коп., інфляційні нарахування 24147 грн. 74 коп., 3 % річних - 6 902 грн. 92 коп.

Заборгованість перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» за період з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року складає 14 263 грн. 34 коп., з яких, основна сума заборгованості 12 513 грн. 11 коп., інфляційні нарахування - 405 грн. 55 коп., 3 % річних -344 грн. 67 коп.

Як вбачається з матеріалів справи КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (Позивач-2) створене на підставі рішення Святошинської районної місті Києві ради від 24.04.2008 року № 212 «Про удосконалення комунальних підприємств та реорганізацію КП «Галагани».

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (Позивач-1) створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва»

Відповідно до п.2.2 та п. 4.2 статуту позивачів, предметом діяльності підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому поряду; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку (а.с. 4-12).

КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» здійснювало утримання будинку та прибудинкової території будинку №20 по вул. Чорнобильській в м. Києві до 01.03.2015 року.

З 01.03.2015 року утримання будинку та прибудинкової території будинку, в якому проживають відповідачі, здійснює безпосередньо КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідно до ордеру №11560 серії Б від 14.12.1980 року ОСОБА_8 на сім'ю (ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 - доньки, ОСОБА_4 - син) надано право на заняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року, розмір заборгованості перед КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» нараховано позивачем на суму 97319 грн. 60 коп., з яких: основна сума заборгованості по сплаті утримання будинку та прибудинкової території складає 66 268 грн. 95 коп., інфляційні нарахування 24 147 грн. 74 коп., 3 % річних - 6 902 грн. 92 коп.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, інших доказів щодо наявності зазначеної суми заборгованості позивачем не надано, при цьому в розрахунку заборгованості за період з 01.11.2011 року по 01.02.2015 року ( а.с. 18), зазначено , що при нарахуванні платежу за утримання будинку та прибудинкової території за січень 2011 року на суму 338 грн. 55 коп., у графі «сума боргу для розрахунку» за січень 2011 року зазначено 44 943 грн. 10 коп.

Жодних розрахунків зазначеної суми та пояснень періоду, за який виникла заборгованість в розмірі 44 943 грн. 10 коп., матеріали справи не містять, на що суд першої інстанції уваги не звернув та не надав належної оцінки зазначеному розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 січня 2011 року, позивач зазначає в розрахунку заборгованості за січень 2011 року нарахування плати за один місяць - 338 грн. 55 коп., а суму боргу за січень 2011 року - 44 943 грн. 10 коп., що не підтверджується матеріалами справи та не містить відповідного розрахунку заборгованості на вказану суму.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заборгованість, зазначена у розрахунку як заборгованість за січень 2011 року, в розмірі: 44 943 грн. 10 коп. - 338 грн. 55 коп. = 44 604 грн. 55 коп. є необґрунтованою, не доведеною належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні даної частини позовних вимог КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» слід відмовити за недоведеністю.

Виходячи із наявного розрахунку, фактична сума заборгованості відповідачів перед позивачем за період з 01 січня 2011 року по лютий 2015 року становить: 66 268 грн. 95 коп. - 44 604 грн. 55 коп. = 21 664 грн. 40 коп.

З розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 року по 30.04.2018 року, розмір заборгованості перед КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» складає 14 263 грн. 34 коп., з яких, основна сума заборгованості зі сплати утримання будинку та прибудинкової території становить 12 513 грн. 11 коп., інфляційні нарахування - 1 405 грн. 55 коп., 3 % річних - 344 грн. 67 коп.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 68 Житлового Кодексу України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно з п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачі не виконали свого обов'язку щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, то вони зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

В апеляційній скарзі представник відповідачів просить застосувати строк позовної давності в частині стягнення заборгованості за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року, та за період з 01.03.2015 року по 31.05.2015 року, оскільки строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за вказані періоди часу сплинув 01.03.2018 року та 01.06.2018 року відповідно, а позивачі звернулись до суду з позовом в липні 2018 року та додає відповідну заяву.

Враховуючи те, що відповідачі не були належно повідомленими судом першої інстанції про розгляд справи, не брали участі у такому розгляді, у зв'язку з чим були фактично позбавлені права на подання заяви про застосування строку позовної давності до ухвалення судом рішення, то порушене право відповідачів підлягає захисту судом апеляційної інстанції, оскільки таке право відповідачів є безумовним, а тому колегія суддів приймає заяву представника відповідачів про застосування строків позовної давності.

У пункті 58 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №200/11343/14-ц роз'яснено про те, що той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язанням з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і додаткової вимоги (стягнення неустойки, тощо).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» здійснювало утримання будинку № 20 по вул. Чорнобильській в м. Києві та прибудинкової території до 01.03.2015 року, відповідачі не сплачували позивачу кошти за надані комунальні послуги з січня 2011 року, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги зазначене підприємство звернулось до суду 2 липня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

З розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року, вбачається, що відповідачами здійснювалась сплата за житлово-комунальні послуги лише у лютому 2011 року на суму 438 грн. 55 коп. та у березні 2011 року на суму 615 грн. 93 коп. З квітня 2011 року по лютий 2015 року відповідачами сплата за надані житлово-комунальні послуги не здійснювалась, розрахунок заборгованості таких даних не містить.

Враховуючи те, що з вказаного розрахунку заборгованості не вбачається, що відповідачами за період з 1 квітня 2011 року по лютий 2015 року здійснювалась часткова сплата за житлово-комунальні послуги, яка б свідчила про визнання відповідачами свого боргу та переривання строків позовної давності, а позивач КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» звернувся з позовом 2 липня 2018 року, то підлягають застосуванню положення ст. 267 ЦК України щодо наслідків спливу позовної давності в частині до вимог, заявлених позивачем за період з 1 січня 2011 року по лютий 2015 року.

Оскільки представником відповідачів заявлено про застосування позовної давності у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог на суму 21 664 грн. 40 коп., а також нарахованих на суму цієї заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду про задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1 січня 2011 року по лютий 2015 року, нарахованих на суму заборгованості трьох відсотків річних та інфляційних втрат - з підстав пропуску строку позовної давності.

Крім того, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послугиза період з 01 березня по 31 травня 2015 року.

З розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги квартири АДРЕСА_1 вбачається, що заборгованість за надані послуги нарахована за період з 01 березня 2015 року по 30 квітня 2018 року на загальну суму 14 263 грн. 34 грн., з яких, основна сума заборгованості - 12 513 грн. 11 коп., інфляційні нарахування - 1 405 грн. 55 коп., 3 % річних - 344 грн. 67 коп.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 2 липня 2018 року, а також наявність заяви представника відповідачів про застосування строків позовної давності, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до положень ст. 256, 267 ЦК України, задовольнити позовні вимоги в межах трирічного строку позовної давності, за виключенням заборгованості за березень, квітень, травень 2015 року на суму 808 грн. 44 коп. та з урахуванням інфляційних нарахувань та 3 % річних на цю суму.

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за період з 01 червня 2015 року по 30 квітня 2018 року на загальну суму 13 403 грн. 27 коп., з яких сума основного боргу 11 704 грн. 67 коп., інфляційні збитки - 1355 грн. 96 коп., три проценти річних - 342 грн. 64 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» витрати по сплаті судового збору в сумі 225 грн. 23 коп.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року - скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Провадження у справі в частині позовних вимог Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_8 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - закрити.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальніпослуги за період з 01.06.2015 року по 30.04.2018 року - 11 704 грн. 67 коп., інфляційні збитки - 1355 грн. 96 коп., три проценти річних - 342 грн. 64 коп., а всього - 13 403 грн. 27 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» витрати по сплаті судового збору в сумі 225 грн. 23 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.