Постанова

Іменем України

03 вересня 2019 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/10237/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва

в складі судді Коренюк А.М.

від 29 січня 2019 року

у справі №753/22957/18 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»,

про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якому просили визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26467780 від 25.11.2015 15:59:00, винесене державним реєстратором на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського місткого нотаріального округу Кобелєвою А.М.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Вказувала, що суд дійшов помилкового висновку, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позовні вимоги зводяться до захисту порушеного права власності.

Судом безпідставно не взято до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду висловлені в постановах від 21.03.2018 та 17.04.2018.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник третьої особи ТОВ «Кей-Колект» - Губенко І.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідач - ПН КМНО Кобелєва А.М., належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа - ПАТ «Укрсиббанк», належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, договором іпотеки №77434 від 19.02.2008, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , забезпечувалися два кредитні договори №0 від 19.02.2008 та №0 від 19.02.2008.

За договором іпотеки №77434 від 19.02.2008 в іпотеку була передана квартира за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира), співвласниками якої є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3

Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитними договорами, держаним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення від 25.11.2015, індексний номер 26467780, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та здійснено реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кей-Колект».

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії нотаріуса, як державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діяв як суб`єкт владних повноважень, а відтак позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Вирішуючи питання про розмежування юрисдикції, суди повинні звертати увагу на предмет обґрунтування позову.

Позов, обґрунтовано незаконністю дій відповідача, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, з тих підстав, що приватний нотаріус Кобелєва А.М. не мала повноважень щодо реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект», оскільки реєстрація такого права не була результатом вчинення нотаріальної дії. На переконання позивача, за таких обставин здійснювати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має державний реєстратор Міністерства юстиції, а не нотаріус.

Позовна заява на разі не містить доводів стосовно правомірності чи неправомірності набуття позивачем чи третьою особою права власності на квартиру, як і питання, пов`язані з реалізацією особою права власності на неї чи дотримання умов укладених цивільно-правових угод перед судом не порушено.

З огляду на викладене предметом перевірки в цій справі є виключно дотримання державним реєстратором, як суб`єктом владних повноважень, публічно-владних управлінських функцій, зокрема, правомірність здійснення реєстрації права власності.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Саме такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 12.06.2018 по справі №823/378/16.

У постанові від 20.06.2018 по справі №820/4146/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо позовні вимоги виникли виключно в результаті виконання державним реєстратором своїх владно-публічних та управлінських функцій, порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то необхідно звертатися до адміністративного суду.

Ураховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява не підлягає розгляду у поряду цивільного судочинства.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №361/4307/16-ц, в якій міститься висновок про те, що у порядку цивільного судочинства вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може розглядатися лише у випадку, якщо вона є похідною від вимоги про скасування документа, на підставі якого державна реєстрація була проведена.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності на майно, заявляючи вимоги до ПАТ «Укрсиббанк» і ТОВ «Кей-Колект» щодо нерухомого майна, та заявляти похідні вимоги до приватного нотаріуса.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивачки на висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені в постановах від 21.03.2018 №802/1792/17-а та №815/6956/15 від 17.04.2018, оскільки у них містяться висновки про наявність спірних правовідносин у зв`язку із невиконанням спірних зобов`язань та наявності між сторонами спору про право, що випливає із договірних правовідносин. Тобто обставини спору в даних постановах є приватно-правовими і підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, в той час як позивачкою оскаржуються виключно дії нотаріуса, який у межах спірних відносин діяв як суб`єкт владних повноважень.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки позивачами не заявлено вимог до ПАТ «Укрсиббанк» і ТОВ «Кей-Колект».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай