РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року

м. Рівне

Справа № 556/2161/13-ц

Провадження № 22-ц/4815/448/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2014 року (ухвалене у складі судді Поровського В.А.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

20 вересня 2013 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 02 травня 2010 року в смт. Володимирець Рівненської області ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки "Volkswagen-Polo", р.н.з.799-49 МО, спричинив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-2107", р.н.з. 605-74 РВ, в якому в момент зіткнення перебували його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які отримали тілесні ушкодження.

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 вересня 2010 року відповідач визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

14.03.2012 року його батько ОСОБА_7 помер, внаслідок набряку головного мозку, спричиненого масивним крововиливом у головний мозок.

Отримані батьком травми, у результаті ДТП, стали причиною подальших серйозних проблем зі здоров'ям, що і спричинило його смерть.

З огляду на глибину душевних страждань, яких він зазнав, у зв'язку з протиправною поведінкою ОСОБА_5 відносно його рідних, вважає що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, у розмірі 35000 грн.

Просив суд, стягнути з ОСОБА_5 на його користь грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 15000 грн, яку він зазнав у зв'язку із протиправною поведінкою ОСОБА_5 відносно його батька ОСОБА_7 та 20000 грн шкоду у зв'язку із протиправною поведінкою ОСОБА_5 відносно його матері ОСОБА_6

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду внаслідок перенесених позивачем душевних страждань через травмування відповідачем 02.05.2010 року його батька ОСОБА_7 в сумі 17000 грн та матері ОСОБА_6 в сумі 12000 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено факт спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_5, внаслідок травмування ним його батьків.

14 лютого 2019 року ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, у якій він, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач, предявивши вимоги про стягнення з нього моральної шкоди не надав належних та допустимих доказів наявності такої шкоди.

Рішенням Володимирецького районного суду від 17.12.2013 року у справі № 556/2159/13-ц з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану їй, у зв'язку з доглядом ОСОБА_7, у розмірі 20000 грн.

Жодних доказів того, що відповідач здійснював догляд за своїми батьками ним не надано.

Матір позивача скористалася своїм правом на стягнення, завданої їй моральної шкоди.

Смерть батька позивача, не знаходиться у причинному зв'язку з фактом ДТП. Доказів причинно-наслідкового зв'язку між смертю батька позивача та обставинами ДТП немає.

12 березня 2019 року представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_8 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що наведені у апеляційній скарзі судові рішення мають окремі предмети позовних вимог та не є тотожними.

Просить про відхилення апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 травня 2010 року близько 19 год 30 хв в смт. Володимирець Рівненської області водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen-Polo", р.н.з. 799-49МО, допустив зіткнення з транспортним засобом марки "ВАЗ-2107", р.н.з. 605-74РВ, під керуванням ОСОБА_7

Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а потерпілі - тілесні ушкодження, відносно водія ОСОБА_5 порушено справу за обвинуваченням його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 вересня 2010 року у справі № 1-115/10 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с. 15).

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду є, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини третьої статі 10, статті 60 ЦПК України (у редакції чинній на час вирішення справи судом), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

ОСОБА_4, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_5, покликався на те, що внаслідок заподіяння ушкоджень його батькам, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, йому завдано моральної шкоди, що підлягає до стягнення з відповідача на підставі положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Висновок місцевого суду про те, що смерть батька позивача ОСОБА_7 настала від отриманих ним травм під час ДТП 02.05.2010 року, винуватцем якої є ОСОБА_5, не відповідають обставинам справи.

Як встановлено вироком Володимирецького районного суду від 06 вересня 2010 року у справі № 1-115/10 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, ОСОБА_7 у результаті ДТП заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, а ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості (а.с. 14 зворот).

Згідно копії наявного у матеріалах справи свідоцтва про смерть, серії І-ГЮ № 120957 від 15.03.2012 року, ОСОБА_7 помер 14 березня 2012 року.

Згідно довідки про причину смерті № 24 - причиною смерті є ЦВХ: крововилив у праву півкулю головного мозку (а.с. 12).

Таким чином, відсутні правові підстави стверджувати, що смерть ОСОБА_7 настала від отриманих ним травм під час ДТП, яка мала місце 02.05.2010 року.

Окрім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 березня 2014 року у справі № 556/1997/13-ц з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_6 35000 грн моральної шкоди, яку спричинено останній у зв'язку з ушкодженням її здоров'я, а рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 грудня 2013 року у справі № 556/2159/13-ц, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 20000 грн моральної шкоди, яку вона понесла внаслідок ушкодження здоров'я її чоловіка ОСОБА_7

Відповідно до ч. 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вищенаведеними рішеннями судів з ОСОБА_5 вже стягнуто моральну шкоду, яку спричинили його протиправні дії відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оскільки позивачем не доведено ні факту заподіяння йому моральної шкоди, ні у чому така шкода полягала, які і не доведеного її розміру, а питання про відшкодування шкоди завданої протиправною поведінкою ОСОБА_5 відносно батьків позивача вже вирішено судом, позов до задоволення не підлягає.

Ураховуючи те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

ОСОБА_9 ОСОБА_1

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_3