ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7774/19 Справа № 185/6613/18 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів: Демченко Е.Л., Макаров М.О.

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення майна в користування та володіння зі спільної часткової власності в натурі та встановлення порядку користування, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у серпні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить вселити її в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою. Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити їй у користування житлові кімнати, які згідно технічного паспорту зазначені у плані під цифрами 3 та 4, виділити відповідачу у користування кімнату зазначеною під цифрою 5; виділити у загальне користування передню № 1, туалет № 8, кухню № 6, кладову № 2. Встановити час користування кімнатами №7 - ванна; № 8-туалет; №6 - кухня, ОСОБА_2 , яка володіє 2/3 частинами спірної квартири з 7 годин до 10 годин та з 18 годин до 21 години; Відповідачу ОСОБА_1 , що володіє 1/3 частини спірної квартири з 5 годин до 7 годин та з 17 годин до 18 годин і з 21 години до 23 години. В інший час користування зазначеними кімнатами в порядку черговості /а.с. 2-6/.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , її сину ОСОБА_1 належить 1/3 частина цієї квартири.

Квартира є її постійним місцем проживання, але син не впускає її в квартиру, іншого житла у позивача не має, тому вона вимушена звернутися до суду.

Рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі /а.с. 41-44/.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 88-89/.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власносиі є спільною частковою власністю

Відповідно до ч.3 статті 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праі спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїх майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 12 листопада 1998 року та свідоцтвом про право на спадщину від 17 січня 2006 року /а.с. 9, 11,12/.

ОСОБА_1 належить 1/3 частина цієї квартири /а.с. 9/.

04 листопада позивач, дівоче прізвище ОСОБА_2 , зареєструвала шлюб та прийняла прізвище ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 10/.

Квартири АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат площею 10, 4 кв. метри, 17, 1 кв. метри та 17,2 кв. метри, загальна площа квартири 60,3 кв. метри.

Житлова площа квартири складає 44,7 кв. метри. Таким чином, на 1/3 частку приходиться 14,9 кв. метри (44,7 кв. метри : 3).

Позивач не заперечує проти виділення у користування відповідачу кімнати, яка перевищує належну йому площу.

Як вбачається з технічного паспорту квартири, а саме плану квартири, вона складається з житлових кімнат 3-площею 10,4 кв. метри; 4-площею 17,1 кв. метри та кімнати 5 площею 17,2 кв. метри. А згідно технічної характеристики жилих та підсобних приміщень квартири кімнат 1 площею 10,4 кв. метри, кімната 2 площею 17,1 кв. метри та кімната 3 площею 17, 2 кв. метри.

Встановлюючи порядок користування квартирою суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про встановлення порядку користування житловим приміщенням між сторонами, але не вказав площу цих кімнат, таким чином відсутня конкретика судового висновку.

Також, виділяючи у загальне користування ванну кімнату, туалет та кухню суд встановив часи користування цими приміщеннями, але з такими висновками суду погодитися не можна, так як це не передбачено жодним законом та не можливо за фізіологічними потребами людини.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення в квартиру.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити у користування ОСОБА_2 житлові кімнати площею 10,4 кв. метри та 17,1 кв. метри.

Виділити ОСОБА_1 у користування кімнату площею 17, 2 кв. метри.

Залишити у загальному користуванні передню - № 1; ванну кімнату - № 7; туалет - № 8; кухню - № 6; кладовку - № 2.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров