ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8821/19
провадження № 2/753/5713/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Ухвалою суду від 24.05.2019 р. відкрито провадження по даній цивільній справі.

02.05.2019 р. разом із позовоної заявою позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальної площею 90,50 кв.м., яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. В позовній заяві та заяві про забезпечення позову позивачка вказує, що вона надала у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 25 000, 00 дол. США з кінцевим строком повернення до 29.12.2016 р., підтвердженням того є розписка, підписана ОСОБА_2 . Однак по теперішній час відповідач гроші не повернув, що і стало підставої звернення до суду.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєтру речових прав на нерухоме майно на квартирі АДРЕСА_1 , що належить ідповідачу на праві приватної власності є обтяження у вигляді застави. Оскільки відповідач не повернув борг і сума боргу є достатньо великою, то вказана заборгованість може бути погашена за рахунок наявного у відповідача нерухомого майна, вартість якого співмірна сумі боргу за розпискою. Отже, позивач просить накласти арешт на дану квартиру для того, щоб відповідач не зміг відчужити іі і таким чином уникнути повернення боргу. . Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає дану заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1, ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Проаналізувавши матеріали справи, розглянувши викладені в заяві про забезпечення позову доводи, суд вважає за доцільне заяву про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, загальної площею 90, 50 кв. м.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП - невідовий, проживаючий за адресою : АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник