Справа № 199/6864/13-ц
(2/199/216/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Грицай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа

приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.05.2011 року, актовий запис №775.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно. За своє життя ОСОБА_3 11.10.2006 року склав заповіт, яким усе належне йому майно заповідав сину ОСОБА_1 .

При оформленні спадщини позивачу стало відомо про наявний іще один заповіт від 25.12.2010 року, який, нібито, складений його батьком ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 .

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , батько на користь сина склав заповіт, а відповідач по відношенню до спадкодавця є сторонньою особою, тому ОСОБА_1 вважає, що заповіт від 25.12.2010 року був підписаний не самим заповідачем ОСОБА_3 , який за станом здоров`я та значним погіршенням зору не міг підписати такий заповіт, тому просив суд визнати заповіт від 25.10.2006 року недійсним.

Ухвалою від 31.10.2017 року по вказаній справі за клопотанням представника позивача була призначена судова почеркознавча експертиза.

У судове засідання 16.08.2019 року позивач ОСОБА_1 , а також його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Суд звертає увагу на неодноразові заяви від позивача та його представників про відкладення розгляду справи (Т.2, а.с. 92, 106, 107, 147, 154) та вважає за можливе провести засідання за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явилися. Представник ОСОБА_6 надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача, проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та висновки судової почеркознавчої експертизи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.05.2011 року, актовий запис №775 (Т.1, а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно. За своє життя ОСОБА_3 11.10.2006 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу В.В. Мішекіним, реєстровий номер 6467, яким все належне йому майно заповідав сину ОСОБА_1 (т.1, а.с.8).

ОСОБА_3 25.12.2010 року склав іще один заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., реєстровий №2393, відповідно до якого все своє майно заповів на користь ОСОБА_2 (Т.1 а.с.7).

Згідно з висновком експерта №3476-18 від 04.12.2018 року, за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.10.2017 року про призначення судової експертизи, предметом якої було встановлення належності померлому ОСОБА_3 підпису у заповітах від 11.10.2006 року, 25.12.2010 року, зазначено, що рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_3 у заповітах від 11.10.2006 року та від 25.12.2010 року виконані самим ОСОБА_3 .

За вимогами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти поряд з правочинами між юридичними особами; між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

За ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

За ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтеюя 78 ЦПК України перебачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши спірні правовідносини в ході судового розгляду, застосовуючи діючі норми права, оцінивши усі надані сторонами докази та отримані докази в ході судового розгляду у їх сукупності, зокрема експертні висновки, суд дійшов висновку, що позивач жодним належним та допустимим доказом не довів своїх позовних вимог, оскільки згідно з висновком експерта заповіт складений ОСОБА_3 від 25.12.2010 року був підписаний ним особисто, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 206,207,208,215,1247,1248 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 26.08.2019 року.

Суддя: