Номер провадження: 22-ц/813/6762/19
Номер справи місцевого суду: 513/286/19
Головуючий у першій інстанції Бучацька А. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сороколет Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

від позивача ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №513/286/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 3 червня 2019 року у складі судді Бучацької А.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 1 березня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що вона та відповідач ОСОБА_1 є батьками дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилаючись на процес розлучення, відсутність домовленості щодо виконання обов`язку по утриманню дітей, позивач ОСОБА_3 просила стягувати з відповідача ОСОБА_1 на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 2500,00 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дітей (а.с.1-3).

Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 4 березня 2019 року позовну заяву прийнято та відкрито провадження у справі (а.с.14).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, зазначивши, що діти перебувають на його утриманні (а.с.20-23).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 3 червня 2019 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 3000,00 грн., щомісячно, починаючи з 1 березня 2019 року до повноліття дочки ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у твердій грошовій сумі, рівній 1500,00 грн., щомісячно до повноліття дочки ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року ; стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. (а.с.60-61).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (а.с.68-71).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в тому, що він має постійне місце роботи та дохід, на які утримуються діти та сім`я в цілому, заробленими ним коштами розпоряджалася дружина на власний розсуд, а з позовом про стягнення аліментів ОСОБА_3 звернулась до суду після розладів в сім`ї та блокування ним карткового рахунку, на який надходила заробітна плата. Дітьми наразі опікується сам, ОСОБА_3 вибула на інше місце проживання, крім того, ОСОБА_3 має борги, на погашення яких спрямує кошти, сплачені на її користь в рахунок стягнутих судовим рішенням аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 , 1977 року народження, та ОСОБА_3 , 1988 року народження, зареєстрували шлюб 16 липня 2006 року (а.с.7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Постійне місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їх малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_8 зареєстровано в будинку АДРЕСА_1 (а.с.4, 6, 19).

Згідно Довідки №310 від 1 березня 2019 року Плахтіївського сільського голови діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 проживають з матір`ю ОСОБА_3 за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно Довідки №350 від 7 березня 2019 року Плахтіївського сільського голови діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 проживають з батьком ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_1 (а.с.24).

ОСОБА_1 працює в сільськогосподарському виробничому кооперативі «Родина» трактористом-машиністом; за 2016 рік нараховано заробітної плати в загальній сумі 45042,22 грн., за 2017 рік нараховано заробітної плати в загальній сумі 112305,27 грн., за 2018 рік нараховано заробітної плати в загальній сумі 148875,15 грн. (а.с.26, 28, 29, 39-42).

ОСОБА_3 працювала в Плахтіївській загальноосвітній школі №3 І-Ш ступенів головним бухгалтером; за період з березня 2018 року по лютий 2019 року нараховано заробітної плати в загальній сумі 100387,00 грн. (а.с.49).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

Сторони як батьки дітей не досягли домовленості щодо способу виконання ними обов`язку утримувати дітей. Позов до суду подано матір`ю, до позову додано довідку сільської ради про проживання дітей з нею, вимоги заявлено у присудженні аліментів у твердій грошовій сумі.

Надані суду першої інстанції докази вказували на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, постійне місце проживання сім`ї зареєстровано в будинку АДРЕСА_1 ; і ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 обоє працювали та отримували заробітну плату.

Розлад в сім`ї між подружжям вплинув на досягнення між батьками домовленості щодо утримання їхніх дітей та мав наслідком звернення матері дітей до суду з позовом про стягнення з батька аліментів на утримання дітей.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обоє були присутніми в судовому засіданні в суді першої інстанції та відповідно, кожен з них мав процесуальну можливість довести ті обставини, якими кожен обґрунтовував свої вимоги та заперечення.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, визначено статтею 182 СК України, частиною 2 даної норми матеріального права передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд першої інстанції стягнув аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно (разом 3000,00 грн. щомісячно до повноліття старшої дочки, а потім по 1500,00 грн. до повноліття меншої дочки). Наявні в справі відомості про доходи ОСОБА_1 вказують на те, що на час прийняття судом першої інстанції рішення ОСОБА_1 був спроможний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в загальній сумі 3000,00 грн. щомісячно, з яких на кожну дитину припадало по 1500,00 грн., що узгоджувалося з гарантованим законом розміром аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

В справі відсутні докази наявності у ОСОБА_1 інших дітей на утриманні, чи інших осіб, по відношенню до яких він має обов`язок по наданню матеріальної допомоги.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції врегульовано статтею 367 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Надані суду першої інстанції докази, пояснення сторін в судовому засіданні тощо вказують на те, що прийняте судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, правові підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в позові на стадії апеляційного перегляду справи відсутні.

Той факт, що після ухвалення судом першої інстанції рішення змінились обставини, що сім`я припинила спільне проживання, що діти наразі фактично знаходяться з батьком, що мати проживає в іншому місці, що батько дітей має намір в судовому порядку визначити місце проживання дітей з ним тощо не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову ОСОБА_3 в позові про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, так як ці обставини виникли після ухвалення рішення, законність якого перевіряється апеляційним судом.

Положеннями частини 4 статті 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, якщо діти фактично проживають з батьком, а мати дітей, на користь якої стягнуто з батька дітей аліменти на утримання дітей, проживає з певного періоду часу окремо, то ОСОБА_1 не позбавлений права звернення до суду з позовом про звільнення його з певного періоду часу від сплати періодичних платежів (аліментів) на користь ОСОБА_3 на утримання дітей, рівно як і не позбавлений права звернення до суду з позовом про визначення місця проживання спільних дітей.

В порядку статті 141 ЦПК України з відповідача правильно стягнуто на користь держави витрати на сплату судового збору, від сплати якого в сумі 768,40 грн. за подання позову позивач звільнена відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саратського районного суду Одеської області від 3 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова