Провадження №2/760/6071/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року до суду звернувся з позовом ОСОБА_4 та просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 , на свою користь заборгованість у розмірі 385 000 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.06.2019 еквівалентно 10 241 000,00 грн.

Позов обгрунтований тим, що 13.04.2015 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав у власність останньої грошову суму у розмірі 385 000 дол. США, та остання відповідно до п. 5 договору зобов`язувалася повернути позивачу отриману позику в повному обсязі за рахунок грошових коштів, які будуть отримані після оформлення права на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті доньки ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , однак, не пізніше 13.08.2017. Пунктом 6 договору передбачено, що у разі недостатності грошових коштів, отриманих після оформлення права на спадщину, для сплати позики, позивач матиме право на частину рухомого/нерухомого майна, яке буде оформлено на законного спадкоємця.

Зазначено, що донька відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок її смерті була відкрита спадщина.

Позивач посилався на те, що йому стало відомо про те, що право на спадщину було оформлено не на відповідачку ОСОБА_2 , як на спадкоємця першої черги, а на її сина та рідного брата померлої - ОСОБА_8 . Таким чином, до ОСОБА_8 перейшло все спадкове майно - рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, які належали померлій ОСОБА_7 , та за рахунок яких мала б бути повернута сума позики за договором, при цьому, про укладення даного договору та його умови ОСОБА_8 був обізнаний.

Вказав, що йому стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, і його спадкоємцями є не лише матір - ОСОБА_2 , а й син - ОСОБА_5 , які оформили право на спадщину.

Таким чином, позивач стверджує, що все майно, яке ОСОБА_8 отримав у спадщину внаслідок смерті ОСОБА_7 , та за рахунок якого мало б бути виконано зобов`язання по поверненню суми позики за договором позики, перейшло до відповідачів.

З огляду на наведене, позивач посилається на те, що все майно та грошові кошти, які належали ОСОБА_7 та за рахунок яких ОСОБА_2 зобов`язувалась повернути грошові кошти у розмірі 385 000 дол. США перейшло до спадкоємця - ОСОБА_8 , а після його смерті - до відповідачів, та враховуючи умови договору позики, то вбачається що саме за рахунок отриманого ними спадкового майна підлягає поверненню позивачу сума позики в розмірі 385 000 дол. США.

Ухвалою судді від 26.06.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

08.10.2019 на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, у якому остання посилається на те, що обставини, викладені у позові відповідають дійсності. також зазначено, що її син ОСОБА_8 отримав у спадщину як грошові кошти, так і майно, що належали її доньці - ОСОБА_7 . При цьому, частина коштів, отриманих у спадщину, була використана ОСОБА_8 для особистих потреб, також було продано автомобіль марки Porshe Panamera, який належав померлій, а кошти було покладено на рахунок у ПАТ «Альфа-Банк». Після отримання ОСОБА_8 спадщини з`ясувалося, що достатня кількість коштів, щоб віддати позику, на банківських рахунках відсутня та вони прийняли рішення про те, що розраховуватися із позивачем вони будуть за рахунок коштів, отриманих після продажу спадкового майна, крім того, ОСОБА_4 постійно знаходився за кордоном України, що унеможливило повернути позику.

Посилається на те, що 13.06.2017 ОСОБА_8 загинув, та спадкоємцями після його смерті стала його матір - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та останні успадкували після його смерті в рівних частках грошові кошти та майно, які належали ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 09.10.2019 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.08.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 385 000 дол. США, та остання відповідно до п. 5 договору зобов`язувалася повернути позивачу отриману позику в повному обсязі за рахунок грошових коштів, які будуть отримані після оформлення права на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті доньки позичальника - ОСОБА_7 , однак, не пізніше 13.08.2017.

Пунктом 6 договору передбачено, що у разі недостатності грошових коштів, отриманих після оформлення права на спадщину, для сплати позики, позивач матиме право на частину рухомого/нерухомого майна, яке буде оформлено на законного спадкоємця.

Встановлено, що ОСОБА_8 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 : від 19.05.2016 за реєстровим №3378 на грошові вклади з відповідними відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у ПАТ «КБ «Приватбанк», від 17.03.2016 за реєстровим №1772 на грошові вклади з відповідними відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у ПАТ «Альфа-Банк», від 19.05.2016 за реєстровим №3384 на легковий автомобіль марки Porshe Panamera, а також йому видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , спадкоємцям ОСОБА_8 , були видані свідоцтва по Ѕ частки спадщини на спадкове майно: грошові вклади з відповідними відсотками, нарахуваннями та компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні у ПАТ «Альфа-Банк; житлового будинку АДРЕСА_1 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 ; нежилого приміщення АДРЕСА_4 ; земельної ділянки площею 0,0501 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :39:042:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: :39:042:0008, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,2400 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8811, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ;

земельної ділянки площею 0,1388 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8810, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ;

земельної ділянки площею 0,1184 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8808, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 ;

земельної ділянки площею 0,1200 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8809, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 ;

земельної ділянки площею 0,0933 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8807, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 ;

земельної ділянки площею 0,2360 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:0469, розташованої за адресою: АДРЕСА_10 ;

земельної ділянки площею 0,1216 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :01:075:8801, розташованої за адресою: АДРЕСА_11 ;

легкового автомобіля - марки TOYOTA RAV4, тип ТЗ - загальний легковий універсал - В, 2006 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

легкового автомобіля - марки MERCEDES-BENZ ML 350, тип ТЗ - загальний легковий універсал - В, 2012 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

двохобмоткового трансформатора, типу - ТМ 250/106691, заводський № 1146473 , номінальна потужність трансформатора КТП-389/250кВА.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом, посилається на те, що згідно п. 16 договору позики, всі правовідносини, які виникають у зв`язку з виконанням даного договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина5 статті11 ЦК України передбачає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом ст. 599 ЦПК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як визначено частиною першою статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно частини другої статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути суму боргу в доларах США.

Відповідно до ч.1 ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, беручи до уваги визнання стороною відповідача ОСОБА_2 визнано позов, враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 своїм правом подати відзив на позов, з`явитися в суд і спростувати доводи позивача не скористався, будь-яких доказів на спростування позиції позивача не надано і клопотань перед судом про їх витребування не заявлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задоволення позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 9605,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 610-612, 1046-1049, 1282 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263- 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 385 000 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.06.2019 еквівалентно 10 241 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_6 , в рівних частинах на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 9605,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: