ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7531/19 Справа № 202/3807/16-ц Головуючий у першій інстанції: Бєльченко Л. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про визнання пунктів кредитного договору удаваними, -

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26.05.2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» був укладений споживчий кредитний договір ML-301/228/2008, а також була укладена додаткова угода ML-301/228/2008/CHF. Згідно п.2.1. та п.2.2 частини 1 зазначеного договору, кредит видавався на споживчі цілі в швейцарських франках у розмірі 57400,00 CHF. Відповідно до п. 2.6. договору, був відкритий мультивалютний поточний рахунок № НОМЕР_1 для організації видачі кредитних коштів та обслуговування кредиту. Листом від 09.07.2012 року №22-2/9806 банк повідомив позивача, що на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю відступлено права за цим договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Пунктом 1.7.2. кредитного договору встановлено, що видача кредиту здійснюється згідно з кредитною заявкою позичальника в безготівковій формі, шляхом перерахування всієї суми кредиту чи траншу, зменшену на утриману комісію банку у розмірі, визначеному тарифами, на поточний рахунок. Для подальшого отримання кредиту готівкою, а також у випадку перерахування кредиту на рахунок продавця, позичальнику необхідно конвертувати отриману суму кредиту в швейцарських франках в іншу валюту 1-ї групи класифікатора (долари США чи євро) чи продати отриману суму кредиту в швейцарських франках за національну валюту (українська гривня) на міжбанківському валютному ринку України. В Договорі міститься застереження, що для здійснення конвертації/продажу кредитних коштів позичальник зобов`язаний надати до банку заявку про здійснення конвертації/продажу кредитних кошів. Не дивлячись на те, що позивач надав заяву банку на продаж іноземної валюти №1 від 26.05.2008 року і перешкод для її продажу на міжбанківському валютному ринку України у ПАТ (ЗАТ) "ОТП Банк" не було, останній не вчинив жодної дії на виконання умов п. 1.7.2. додаткового договору. Враховуючи те, що гривневу готівку позивач отримав о 12.53 год. та відповідь Національного Банку України, що ЗАТ «ОТП Банк» 26.05.2008 року на міжбанківському валютному ринку України операцій купівлі-продажу безготівкового швейцарського франка за готівку не здійснював, розробляючи договір з вимогою обов`язкового продажу безготівкової валюти на міжбанківському валютному ринку України за національну валюту тільки через банк, останній не планував її продаж. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати п. 2.1 частини №1 та п. 1.7.2 частини №2 кредитного договору №ML-301/228/2008 від 26.05.2008 року (з урахуванням змін відповідно до додаткової угоди №ML-301/228/2008/CHF з застереженням), укладеного між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк», удаваними, такими, що приховують угоду, яка відбулась - видача гривневого кредиту; застосувати наслідки удаваності правочину до п. 2.1 частини №1 та п.1.7.2 частини №2 кредитного договору №ML-301/228/2008 від 26.05.2008 року (з урахуванням змін відповідно до додаткової угоди №ML-301/228/2008/CHF з застереженням), укладеного між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк» (а.с. 129-133 т.3).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 197-198 т.3). Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання окремих пунктів кредитного договору удаваними відмовлено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ПАТ «ОТП Банк» про застосування наслідків удаваності правочину до п.2.1 ч.1 та п.1.7.2 ч.2 кредитного договору ML-301/228/2008/ від 26.05.2008 року (з урахуванням змін відповідно додаткової угоди ML-301/228/2008/CHF від 26.05.2008 року з застереженням), укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», відмовлено (а.с. 230 т.3).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 26 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») і ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір ML-301/228/2008, за умовами якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його в розмірі 57400,00 Швейцарських франків (пункт 2.1 частини №1) на оплату комісії банку та на споживчі цілі з річною базою нарахування процентів в розмірі 360 календарних днів у році, фіксованою процентною ставкою на рівні 6,49% річних та датою остаточного повернення кредиту 25 травня 2023 року (а.с. 3, 4-7 т.1).

У пункті 6 зазначеного вище кредитного договору погоджено, що інші істотні умови цього договору викладені в Частині №2, яка є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом пункту 1.11.1 Частини №2 зазначеного вище договору, усі платежі для повернення суми Кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником у валюті кредиту в строки та умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до пункту 1.11.1.1 кредитного договору, інші платежі згідно з цим договором розраховуються у валюті кредиту і підлягають сплаті у валюті України, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати.

Також, відповідно до застереження у пункті 1.11.2 Частини №2 кредитного договору ML-301/228/2008, підписанням цього договору позичальник висловлює свою обізнаність з діючими тарифами банк, обов`язковими платежами, передбаченими чинним законодавством України.

Згідно пункту 1.7.2. додаткового договору ML-301/228/2008/CHF від 26.05.2008 року до кредитного договору ML-301/228/2008 від 26.05.2008 року, видача кредиту здійснюється згідно з кредитною заявкою позичальника в безготівковій формі, шляхом перерахування всієї суми кредиту чи траншу, зменшену на утриману комісію банку у розмірі, визначеному тарифами, на поточний рахунок; для подальшого отримання кредиту готівкою, а також у випадку перерахування кредиту на рахунок продавця, позичальнику необхідно конвертувати отриману суму кредиту в швейцарських франках в іншу валюту 1-й групи класифікатора (долари США чи євро) чи продати отриману суму кредиту в швейцарських франках за національну валюту (українська гривня) на міжбанківському валютному ринку України (а.с. 8 т.1).

Як вбачається зі змісту кредитної заявки від 26.05.2008 року, ОСОБА_1 просив ЗАТ «ОТП «Банк» видати кредит в розмірі 57400,00 Швейцарських франків шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок № НОМЕР_1 ; видачу здійснити 26 травня 2008 року (а.с. 48 т.1).

26 травня 2008 року ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 57400,00 Швейцарських франки (у гривневому еквіваленті 270937,59 грн.) з призначенням платежу "надання кредиту згідно договору ML-301/228/2008 DD 26.05.08 року", що підтверджується копією валютного меморіального ордеру №458 від 26.05.2008 року (а.с. 119 т.1).

Також, згідно заяви на видачу готівки №14 від 26 травня 2008 року, було здійснено видачу готівки ОСОБА_1 з поточного рахунку згідно кредитного договору в розмірі 106608,23 грн. (а.с.11 зворот т.1).

27 травня 2008 року позивач отримав 153236,57 грн. готівкою у касі банку, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №5 від 27.05.2008 року (а.с. 12 т.1).

Згідно змісту позовної заяви, апеляційної скарги, позивач не заперечує факту особистого підписання вищевказаних кредитного договору (частини №1, №2), додаткового договору, заявок, заяв, ордерів, тощо.

27.06.2012 року ЗАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна», про що позивач повідомлений листом від 09.07.2012 року (а.с.12).

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

В пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги, що, відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору та змісту валютного меморіального ордеру №458 від 26.05.2008 року, на рахунок позивача було перераховано суму, яку було погоджено у самому договорі кредиту у Швейцарських франках, що становить 57400,00 одиниць зазначеної валюти, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, відповідно до змісту кредитного договору, на його виконання банком було перераховано кредитні кошти в розмірі 57400,00 саме у Швейцарських франках.

Крім того, відповідно до копії анкети-заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту від 07.05.2008 року, яку він заповнював до укладення кредитного договору 26 травня 2008 року, тобто за 19 днів, позивач зазначив у розділі "Параметри кредиту" бажання отримати кредитні кошти в розмірі 57400,00 в іноземній валюті - Швейцарських франка (CHF) (а.с. 49-50 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов кредитного договору банком було перераховано у безготівковому вигляді шляхом перерахування тіла кредиту в розмірі 57400,00 Швейцарських франків, що підтверджується копією валютного меморіального ордеру №458 від 26.05.2008 року (а.с. 119 т.1).

Після надходження кредитних коштів на рахунок позивача, якими він мав можливість розпорядитись на власний розсуд на споживчі цілі (згідно умов договору), ОСОБА_1 виявив бажання отримати готівкою через касу банку вказані кредитні кошти, конвертувавши їх у національну валюту Гривня, що на час отримання готівки склало 106608,23 грн. та 153236,57 грн., що підтверджується копіями заяв на видачу готівки №14 від 26 травня 2008 року, №5 від 27.05.2008 року.

Посилання позивача на те, що він мав намір отримати тіло кредиту у національній валюті Гривня, спростовується підписаними ним текстом анкети-заяви на отримання кредиту, кредитного договору, заявки на видачу кредиту, в яких чітко містяться умови та значиться, що кредит отримується в Швейцарських франках.

Факти усвідомлення позивачем змісту кредитного договору та отримання кредитних коштів у іноземній валюті підтверджується, зокрема, змістом позовної заяви, де ОСОБА_1 зазначає про свою обізнаність щодо умов договору та валюти кредитування на час укладення договору.

Більше того, протягом тривалого часу позивач виконував умови вищевказаного кредитного договору, відповідно до виписок по рахунку, що долучені до матеріалів справи, що також свідчить про визнання позивачем оспорюваних умов даного правочину.

Твердження позивача щодо удаваності оспорюваного правочину в частині валюти кредитування - є недоведеними, спростовуються наведеними вище доказами та встановленими фактами, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Разом з тим, судом першої інстанції неправильно викладено в мотивувальній частині оскаржуваного рішення зміст положення частини 1 статті 235 ЦК України; неправильно вказано, що "удаваним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином". Правильно положення даної правової норми наведено вище.

Допущена місцевим судом неточність не вплинула на правильність висновків по суті спору, тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення повинно бути залишено без змін.

Колегія звертає увагу, що, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року- змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді