Справа № 129/1300/18
Провадження по справі № 2/129/118/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2019 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді О.В.Бондар,

за участі секретаря Килівник Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

Установив:

30.05.2018 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вони з відповідачем під час перебування в шлюбі з 9.09.1989 р. по 25.10.2016 р. за спільні кошти придбали житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка була оформлена на відповідача, в договорі купівлі-продажу квартири також ОСОБА_3 зазначений покупцем; після розірвання шлюбу не можуть у добровільному порядку вирішити питання про поділ житлової квартири, тому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної житлової квартири без виділенням цієї частки в натурі.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти поділу спірної житлової квартири заперечив, оскільки придбав спірну житлову квартиру за кошти, отримані від реалізації будинку його батьків в АДРЕСА_2 , участі у придбанні цієї квартири позивачка не приймала; крім того, зазначив, що ОСОБА_1 мала на праві власності квартиру АДРЕСА_3 , яку продала в 2013 році, коштів від реалізації цієї квартири він не отримав, того ж року ОСОБА_1 таємно забрала документи на спірну квартиру.

Враховуючи пояснення сторін, матеріали справи та вимоги закону, суд визнає, що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких міркувань.

Доведено, що 9.09.1989 р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5 , в період спільного проживання та шлюбу подружжя придбало житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка була оформлена на ОСОБА_3 , в договорі купівлі-продажу квартири від 18 липня 2005 року ОСОБА_3 зазначений покупцем зазначеної квартири. Рішенням Гайсинського районного суду від 25.10.2016 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Спірні правовідносини регулюються:

- ст.60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, за якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності;

- ст. 63 СК України, яка передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними;

- ст.70 СК України, ст.370 ЦК України, за якими у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини і чоловіка є рівними;

- ч.1,2 ст.71 СК України, відповідно до якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі; якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом; при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Статею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, набуте в період шлюбу, тобто все майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, вважається спільною сумісною власністю, допоки суд не встановить інше.

Водночас зазначена презумпція може бути спростована. Один із подружжя може оскаржувати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доведення обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує (постанова Верховного Суду України від 24.05.2017 р. у справі №6-843цс17, постанова Верховного Суду від 31.01.2019 р. у справі №686/23104/17).

Оскільки, в спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебуває житлова квартира АДРЕСА_1 , позивачка вимагає визначити лише її та відповідача частку в цьому майні без реального розподілу нерухомого майна, то необхідно в судовому порядку визначити частки кожного з подружжя в їх спільній житловій квартирі по Ѕ частці ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Заперечення відповідача проти поділу зазначеної житлової квартири та його твердження про те, що саме йому особисто, а не його сім`ї його покійною матір`ю були подаровані кошти на придбання житлової квартири АДРЕСА_1 , а тому зазначена квартира є його особистою власністю і поділу не підлягає, - не доведено належними і допустимими доказами, презумпція спільності права власності подружжя Юрченків на зазначене нерухоме майно, набуте ними в період шлюбу, не спростована, а тому судом до уваги не береться.

На підставі ст.141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_3 підлягають судові витрати: судовий збір на користь держави в сумі 1455,83 грн. та на користь ОСОБА_1 витрати позивачки на надання їй адвокатом Гетьманом ОСОБА_6 В. правничої допомоги в сумі 1000 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273 ЦПК України, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на Ѕ частину житлової квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності на Ѕ частину житлової квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання правничої допомоги в сумі 1000 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1455,83 грн.

Повий текст рішення буде виготовлено в передбачений ч.6 ст. 259 ЦПК України строк до 6.09.2019 р.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: