Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 296/9078/15-ц

провадження № 61-38609св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2016 року у складі судді Шалоти К. В. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року у складі колегії суддів: Борисюка Р. М., Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

2. Позовна заява мотивована тим, що 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 0005/07/101-N, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у борг 59 400,00 доларів США, зі сплатою 11,5 % річних та кінцевим терміном повернення 27 вересня 2017 року.

3. Згідно з пунктом 2.1 цього кредитного договору в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1.

4. 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 07-0005/07/101-N, за умовами якого ОСОБА_2, у разі невиконання та/або порушення боржником зобов'язань перед кредитором, зобов'язалась відповідати перед банком своїми грошовими коштами та всім своїм майном.

5. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 753 665 грн 17 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 8 260,54 доларів США, що становить в еквіваленті 178 524 грн 93 коп.; поточної заборгованості за кредитом - 17 757,43 доларів США, що в еквіваленті 383 769 грн 58 коп.; простроченої заборгованості за процентами - 3 567,99 доларів США, що в еквіваленті 77 110 грн 60 коп., поточної суми заборгованості за процентами - 249,34 доларів США, що в еквіваленті 5 388 грн 68 коп.; пені з розрахунку 0,2 % у день за простроченим кредитом та процентами- 4 806,24 доларів США, що в еквіваленті 103 871 грн 38 коп.; штраф у розмірі 5 000 грн 00 коп.

6. На підставі викладеного позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 29 835,30 доларів США, пеню у розмірі 103 871 грн 38 коп. та штраф - 5 000 грн 00 коп.

7. У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного договору недійсним.

8. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має вади слуху та мови, погано володіє писемною мовою. Укладаючи кредитний договір № 0005/07/101-N, він помилився щодо його природи, обов'язків сторін, тобто тих обставин, які мають істотне значення. Банк не надав йому у письмовій формі інформацію про умови кредитування. А тому на підставі статті 229 ЦК України цей правочин просив визнати недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2016 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

9.1. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 28 вересня 2007 року № 0005/07/101-N у сумі 29 835,30 доларів США, пеню у розмірі 103 871 грн 38 коп. та штраф - 5 000 грн 00 коп.

9.2. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

10. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 належним чином не виконував умов кредитного договору, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з боржника та поручителя. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприяння нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення і дійсно має істотне значення. За клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ухвалою суду була призначена судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої ставилися питання про особливості пізнавальної діяльності ОСОБА_3, стан його органів чуттів і їх особливості у пізнавальному процесі, а також здатності ОСОБА_3, з урахуванням рівня його розумового розвитку, освіти та індивідуально-психологічних особливостей, розуміти характер та фактичний зміст підписаного ним 28 вересня 2007 року кредитного договору, зокрема, щодо обов'язків погашення кредиту, сплати процентів за користування ним, та чи могла мати місце помилка щодо цих обставин. Однак вказана експертиза не була проведена у зв'язку із відмовою ОСОБА_3 здійснити оплату її вартості. Інші надані позивачем докази суд визнав такими, що не доводять заявлені ним зустрічні позовні вимоги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

12. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач за первісним позовом належним чином не виконував умов кредитного договору, у зв'язку із чим вимоги банку про дострокове стягнення заборгованості за кредитом із боржника та поручителя відповідають вимогам закону та умовам кредитного договору. Крім того, ОСОБА_1 не скористався своїм правом в односторонньому порядку відмовитись від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, як це передбачено його умовами. Протягом дії кредитного договору боржник укладав з банком додаткову угоду, погоджуючи зміни до кредитного договору, але не звертався за роз'ясненнями його положень, які були йому незрозумілими, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, тим самим погоджуючись зі всіма умовами договору. Також ОСОБА_1 з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту в іноземній валюті до вільно обраного ним банку, отримавши від останнього всю передбачену законодавством України інформацію. Оспорюваний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо визнання недійсними умов оспорюваного договору та виконував його умови, що свідчить про прийняття ним таких умов.

Короткий зміст касаційної скарги

13. У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у позові ПАТ «Банк Форум» відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.

14. Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має вади слуху та мови. За наявності цих вад та низького рівня пізнавальної діяльності, освіти, розумового розвитку, спричинених такими вадами, ОСОБА_1 уклав кредитний договір, вважаючи, що він є договором безпроцентної позики, тобто він помилився щодо правової природи правочину, прав та обов'язків сторін. Апеляційний суд помилково зазначив те, що висновок експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи не є належним доказом у цій справі.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

15. У відзиві на касаційну скаргу, поданому до Верховного Суду у серпні 2018 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» зазначала, що доводи касаційної скарги є безпідставними та надуманими, а тому вона підлягає залишенню без задоволення. Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим не підлягають скасуванню.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

16. Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Корольовського районного суду м. Житомира.

17. Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

18. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

19. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

20. Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

21. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 0005/07/101-N, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у борг 59 400,00 доларів США зі сплатою 11,5 % річних та кінцевим терміном повернення 27 вересня 2017 року.

23. Згідно з пунктом 2.1. цього кредитного договору в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1.

24. 28 вересня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 07-0005/07/101-N, за умовами якого ОСОБА_2, у разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором, зобов'язалась відповідати перед банком своїми грошовими коштами та всім своїм майном.

25. 29 квітня 2011 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, у якому сторони домовились здійснити реструктуризацію кредитної заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2007 року № 0005/07/101-N.

26. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

27. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

28. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

29. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

30. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

31. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

32. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 31 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 753 665 грн 17 коп., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом - 8 260,54 доларів США, що в еквіваленті 178 524 грн 93 коп.; поточної заборгованості за кредитом - 17 757,43 доларів США, що в еквіваленті 383 769 грн 58 коп.; простроченої заборгованості за процентами - 3 567,99 доларів США, що в еквіваленті 77 110 грн 60 коп., поточної суми заборгованості за процентами - 249,34 доларів США, що в еквіваленті 5 388 грн 68 коп.; пені з розрахунку 0,2 % у день за простроченим кредитом та процентами- 4 806,24 доларів США, що в еквіваленті 103 871 грн 38 коп.; штраф у розмірі 5 000 грн 00 коп.

33. Постанова Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6?2003цс15 містить правовий висновок про те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

34. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно встановили характер спірних правовідносин, однак не врахували зазначений вище правовий висновок Верховного Суду України, та неправомірно стягнули з боржника і поручителя пеню і штраф за одне і те саме порушення строків виконання кредитного зобов'язання, не звернули увагу на те, що це є подвійною цивільно-правовою відповідальністю та порушує статтю 61 Конституції України.

35. Вирішуючи спір у частині вимог зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання кредитного договору від 28 вересня 2007 року № 0005/07/101-N недійсним на підставі статті 229 ЦК України, суди виходили з наступного.

36. Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред'явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб'єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

37. За змістом статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

38. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

39. Аналіз статті 229 ЦК України дозволяє стверджувати, що під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності, уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов'язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним на підставі статті 229 ЦК України повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також те, що вона має істотне значення.

40. Згідно з абзацом першим частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

41. Встановивши, що ОСОБА_1 не довів підстав, передбачених статтями 203, 229 ЦК України, для визнання недійсним кредитного договору, суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні зустрічного позову.

42. Посилання ОСОБА_3 на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив висновок експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи від 18 квітня 2018 року № 98/17-25, що унеможливило встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів суду касаційної інстанції відхиляє. Під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку, суд дійшов правильного висновку про те, що висновок експерта містить відповіді на питання, які підлягають врахуванню і дослідженню судом у випадку пред'явлення позову на підставі статті 225 ЦК України (вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними).

43. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення в частині вирішення спору за зустрічними вимогами ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками, викладеними судами попередніх інстанцій.

44. Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

45. Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

46. Частиною третьою статті 412 ЦПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

47. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню в частині позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення штрафу, оскільки стягнення з боржника і поручителя пені і штрафу за одне і те саме порушення строків виконання кредитного зобов'язання є подвійною цивільно-правовою відповідальністю та суперечить статті 61 Конституції України.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

2. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2016 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року скасувати в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» кредитної заборгованості у вигляді штрафу за порушення пункту 3.3.7 договору у розмірі 5 000 грн 00 коп.

3. У позові Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у вигляді штрафу у розмірі 5 000 грн 00 коп. відмовити.

4. У іншій частині рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 10 жовтня 2016 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю.В. Черняк