СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Справа № 760/8568/19
№2/760/4929/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

06 листопада 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та моральної шкоди.

ІI. Описова частина

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення з нього заборгованості за договором позики.

Ухвалою від 11.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 :

-заборгованість за договором позики в сумі 5000 гривень;

-компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначає, що 13 жовтня 2018 року ОСОБА_2 отримав у нього позику в розмірі 5000,00 гривень строком до 01 листопада 2018 року.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 своїх зобов`язань не виконав, заборгованість не погасив у повному обсязі.

Враховуючи порушення Відповідачем своїх зобов`язань, Позивач просить стягнути суму заборгованості в примусовому порядку.

Крім того, Позивач стверджує, що у зв`язку з умисним ухиленням Відповідача від виконання своїх зобов`язань він зазнає моральних переживань, компенсацію за які оцінює в 3000 гривень та просить стягнути з Відповідача.

У судове засідання Позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд визнав за можливе розглянути справу відсутність Сторін із постановленням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримав у позику суму в розмірі 5000,00 гривень, яку зобов`язався повернути до 01 листопада 2018 року. (а.с. 6)

Зі пояснень Позивача вбачається, що ОСОБА_2 суму позики не повернув у повному обсязі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи порушення Відповідачем своїх зобов`язань, визначених договором позики від 13.10.2018, суд вважає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 суму простроченої заборгованості за договором позики в розмірі 5000,00 гривень.

Що стосується позовних вимог про стягнення з Відповідача компенсації за спричинення моральної шкоди в розмірі 1200 гривень, то суд керується наступним.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Встановлено, що правовими нормами Цивільного кодексу України, що регулюють зазначені правовідносини, а також самим договором, укладеним між сторонами, не передбачена відповідальність позичальника за порушення своїх зобов`язань у вигляді відшкодування моральної шкоди. Таким чином, підстав для її стягнення суд не має

Відповідно до ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, стягненню з Відповідача підлягає компенсація сплаченого Позивачем судового збору в розмірі 8178,73 гривень.

Крім того, згідно з ч.2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи наявна копія Договору від 08 лютого 2019 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Мусієнко О.В. (а.с. 16). Згідно з Актом №1 наданих послуг, адвокат надав послуги Позивачу на загальну суму в розмірі 2000 гривень, а витрати Позивача у вказаному розмірі підтверджуються копією квитанції. (а.с. 21-22)

Відповідно до частин 5 та 6 статті 137 суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність клопотання Відповідача про зменшення компенсації витрат на правничу допомогу, суд вважає необхідним стягнути з нього компенсацію в повному розмірі.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 161, 525, 526, 530, 553, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 13.10.2018 в розмірі 5000 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 2768,40 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: