Постанова

Іменем України

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 415/1727/18

провадження № 61-47111св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Дронської І. О., Луганської В. М., Коротенка Є. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»; банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором від 14 лютого 2013 року у розмірі 33 527 грн 26 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Банк оскаржив рішення місцевого суду в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків щодо форми та змісту скарги, а також для надання доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року.

Суд мотивував ухвалу пропуском банком строку на апеляційне оскарження за відсутності належних пояснень і доказів, які підтверджують поважність причин несвоєчасного подання апеляційної скарги.

Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Вважає безпідставним висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Пояснює це тим, що фактично банк отримав копію рішення місцевого суду лише 23 липня 2018 року, тому він мав право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів саме з цього моменту (до 22 серпня 2018 року), на що представник і посилався у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак суд апеляційної інстанції указаного не врахував і належним чином не перевірив зазначених доводів, унаслідок чого передчасно відмовив у відкритті апеляційного провадження за скаргою, поданою 14 серпня 2018 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

28 лютого 2018 року банк подав до суду позов про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, у задоволенні якого рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року відмовлено.

14 серпня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищевказане судове рішення, у якій, зокрема, просило поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що отримало копію оскаржуваного рішення лише 23 липня 2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 31 серпня 2018 року апеляційну скаргу банку залишено без руху зі встановленням строку для надання документів, що підтверджують повноваження представника, а також доказів отримання рішення міського суду саме 23 липня 2018 року. Копію цієї ухвали представник банку отримав 12 вересня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки заявник недоліки апеляційної скарги не усунув, 29 жовтня 2018 року апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою банку на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 06 липня 2018 року.

Суд апеляційної інстанції, застосувавши положення статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зробив висновок про те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України, та заявником не надано доказів отримання копії рішення місцевого суду в зазначену ним дату - 23 липня 2018 року, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Колегія погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Відповідно до частин першої і другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Установивши, що банк пропустив строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та не надав належних доказів на підтвердження існування поважних причин такого пропуску, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Доводи представника АТ КБ «ПриватБанк» про отримання ним копії рішення суду першої інстанції лише 23 липня 2018 року свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні в доданих до касаційної скарги документах не знайшли.

Таким чином, аргументи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують і на законність судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат