Номер провадження: 22-ц/813/705/19
Номер справи місцевого суду: 495/9961/17
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач -ОСОБА_3

третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2018 року у складі судді Прийомової О.Ю.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали Білгород-Дністровськогоміськрайонного суду про перегляд заочного рішення від 14.12.2016 року та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про залишення заяви без розгляду від 28.12.2016 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, посилаючись на те, що 09 листопада 2016 року ОСОБА_3. до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява через канцелярію про перегляд заочного рішення по вищевказаній справі. Однак, згідно матеріалів кримінальної справи №0002223, виявлено, що такої громадянки України, як ОСОБА_3 не існує взагалі, ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації з 07липня 2015 року та її прізвище - ОСОБА_6 і проживає вона в Російській Федерації, Волгоградській області, м. Волжинський. Крім, того згідно відповіді з Державної прикордонної служби України, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 31 січня 2013 року Державний кордон України не перетинала.Також, зазначав, що вказані обставини є новоявленими, тому просив суд скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду про перегляд заочного рішення від 14.12.2016 року та ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про залишення заяви без розгляду від 28.12.2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_4про перегляд ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2016 року та ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2016 року про залишення заяви без розгляду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 12 березня 2018 року скасувати, та заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без змін, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_4 зазначає, що громадянки України ОСОБА_3 не існує, ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації з 07 липня 2015 року та її прізвище - ОСОБА_6, а тому судом прийнята заява про перегляд заочного рішення в порушення ст. 248 ЦПК України через більш ніж три роки після отримання рішення, у зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_2 зазначає, що у справі за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 не був учасником справи, ані позивачем, ані відповідачем, ані третьою особою, крім того ОСОБА_4 знав про існування тих обставин, які він вважає нововиявлені ще у 2016 році, у зв'язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючого судді, суддів - Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_4 була призначена до розгляду на 13 лютого 2019 року.

В судове засідання, призначене на 13 лютого 2019 року сторони не з'явились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено заочне рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, яким позовні вимоги задоволено.

09 листопада 2016 року відповідач по справі ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2013 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2016 року заява ОСОБА_7 була задоволена, заочне рішення від 19.06.2013 року скасовано та справа призначено до розгляду в загальному порядку.

28 грудня 2016 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про визнання права власності залишена без розгляду, у зв'язку із поданням позивачем письмової заяви про залишення без розгляду її позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Судом встановлено, що заявнику про існування вказаних ним нововиявлених обставин, було відомо ще 02.02.2017 року, коли він подав апеляційну скаргу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду про перегляд заочного рішення від 14.12.2016 року та ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про залишення заяви без розгляду від 28.12.2016 року.

Однак, до суду із заявою про перегляд ухвал за нововиявленими обставинами він звернувся лише 28.11.2017 року, тобто з пропущеним строком, клопотання про поновлення строків для звернення до суду заявником не порушувалося.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Висновки суду про посилання заявника, як на нововиявлені є те, що ОСОБА_6 власноруч не могла до канцелярії суду надати заяву про перегляд заочного рішення, не є нововияленими та істотними для вирішення питання про перегляд заочного рішення, та ніяким чином не чином не впливають на рішення по справі є вірними.

Також судом вірно зазначено, що ОСОБА_6 заява про перегляд заочного рішення була особисто нею підписана.

Стосовно вимог заявника щодо перегляду ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про залишення заяви без розгляду від 28.12.2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, судом вірно зазначено, що в заяві не зазначено жодних нововиявлених обставин. Крім того, на вказану ухвалу суду заявником була подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області, за результатами розгляду якої, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.04.2017 апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена, а ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.12.2016 року залишена без змін.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволені заяви, оскільки заява ОСОБА_4 є необґрунтованою та не містить нововиявлених обставин.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про посилання на те, що громадянки України ОСОБА_3 не існує, ОСОБА_3 є громадянкою Російської Федерації з 07 липня 2015 року та її прізвище - ОСОБА_3, а тому судом прийнята заява про перегляд заочного рішення в порушення ст. 248 ЦПК України через більш ніж три роки після отримання рішення, так як вона не могла подати до суду заяву про перегляд заочного рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 особисто підписала та подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, про що були надані письмові пояснення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15 лютого 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець