Справа № 487/4298/19
Провадження № 2/487/1820/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.12.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мазницької Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №487/4298/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району ММР про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .. Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 перебувала у незареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , в яких народилась ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. З 2009 р. батько дитини не проживав разом з нею та її матір`ю, участі в житті та вихованні ОСОБА_3 не приймає. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки. У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини вважає, що є підстави для позбавлення його батьківських прав.

Ухвалою суду від 03.07.2019 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані учасниками процесу письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 з травня 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах та ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Карпі (провінція Модена) у них народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.10.2019 року, Акт №138 Частина 1 Серія А Рік 2007 (прізвище донці було присвоєне за заявою батьків).

У довідці №413 від 17.07.2007 року, виданої Генеральним консульством України в м. Мілані, ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і м. Карпі (Італія) зареєстрована громадянкою України.

В 2015 році ОСОБА_9 уклала шлюб із ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.02.2015 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.04.2019 року, ОСОБА_4 померла.

Судом встановлено, що після смерті доньки ОСОБА_4 вихованням ОСОБА_3 займається вітчим ОСОБА_10 та баба ОСОБА_1 .. Зазначені обставини підтверджуються наступними письмовими матеріалами справи, дослідженим у судовому засіданні: копією характеристики, виданої директором ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 ОСОБА_11. , відповідно до якої ОСОБА_3 навчається в даній школі з першого класу, за час навчання рідний батько в школі не з`являвся, батьківські збори не відвідував, у вихованні дитини участі не брав; копією виписки із історії хвороби ОСОБА_3 , виданої 14.05.2019 року, відповідно до якої зазначено, що при відвідуванні дитиною лікарні, останню супроводжували мати, вітчим, бабуся, рідного батька на прийомі з дитиною ніколи не було; копією заочного рішення суду від 18.09.2017 року, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 ; копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.04.2019 року; копією постанови головного державного виконавця Заводського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Кандзюби Н.М. від 17.04.2019 року про накладення штрафу на ОСОБА_2 за наявну заборгованість зі сплати аліментів.

Крім того, відповідно до соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 01.10.2019 року №1539, відношення ОСОБА_3 до батька ОСОБА_2 є невизначеним, оскільки вони не спілкуються та вона не має спогадів щодо нього.

Разом з цим, відповідно до копії повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Миколаївській області від 31.07.2019 року №538/22-2019, ОСОБА_2 заявив поліції, що він відмовляється від опіки над своєю донькою на користь бабусі по материнській лінії.

Згідно висновку від 13.11.2019 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав Банкея Біхарі відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, свідчать про тривале, злісне, свідоме нехтування відповідачем виконанням своїх обов`язків по забезпеченню виховання, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний та психологічний розвиток, як складову виховання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України).

Відповідно до ст..3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним зокрема, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2009 року в справі «Савіни проти України», визначено, що під час розгляду справи суд повинен з`ясовувати, чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів; чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини; чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження та чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки; чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я; чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки); чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що відповідач тривалий час свідомо не виконує своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої доньки, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн...

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району ММР про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району ММР, місце знаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 9.

Повне судове рішення складено 02.01.2020 року.

Головуючий суддя І.В.Боброва