Березівський районний суд Одеської області
28.01.2019
Справа № 494/1504/18
Провадження № 2-о/494/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи ОСОБА_2 та Копіївська сільська рада Тульчинського району Вінницької області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із цією заявою, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 17 січня 2003 року №20р її діду по лінії матері було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,2017 га в межах згідно з планом, розташовану на території Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Оскільки у вказаному державному акті його прізвище зазначено як «Деревяга», а в свідоцтві про смерть - «Деревяга», тому просить задовольнити заяву.

Представники заінтересованих осіб, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, однак своїми заявами від 15 січня та 24 січня 2019 року просять справу розглядати за їх відсутності та з вимогами погоджуються повністю й не заперечують проти їх задоволення.

Заслухавши представника заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 17 січня 2003 року №20р її діду по лінії матері було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,2017 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

Відповідно до вказаного розпорядження 27 лютого 2003 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ВН №023239, на імя ОСОБА_3, який був зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №307 (а.с.17).

При звернення заявниці до державного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна ОСОБА_4, померлого 1 вересня 2007 року, не є можливим, так як в наданих правовстановлюючих документах, а саме в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН №023239 власником земельної ділянки вказано ОСОБА_5, тобто належність спадкового майна ОСОБА_4 не встановлено, тому у звязку з вказаними розбіжностями у написанні прізвища виникають певні перешкоди в реалізації її права власності на земельну ділянку.

З урахуванням наведенного суд вважає, що вищезгаданий правовстановлюючий документ належить ОСОБА_4.

Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст.ст.81, 89, 264, 315 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи ОСОБА_2, Копіївська сільська рада Тульчинського району Вінницької області задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ВН №023239, виданий на підставі розпорядження Тульчинської районної державної адміністрації від 17 січня 2003 року за №20 р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №307 від 27 лютого 2003 року виданий ОСОБА_3 належить ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

Заінтересована особа: Копіївська сільська рада Тульчинського району Вінницької області, вул.Лесі Українки,33 с.Копіївка Тульчинський район Вінницької області.

Суддя: