Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Короп 12 квітня 2019 року

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Балаби О.А.,

при секретарі - Редько А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 735/343/19 за позовом ОСОБА_1 до Крисківської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що 11 квітня 2002 року помер її дід ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3, яка померла 13 вересня 2006 року та син ОСОБА_4, який помер 08 листопада 2005 року, спадщину після якого прийняла його мати ОСОБА_3, але не оформила своїх прав оскільки померла. Батько позивачки ОСОБА_5 помер, таким чином вона стала єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 та прийняла спадщину. Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) було втрачено, нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину.

У судове засідання сторони не зявились, проте позивачка просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

11 квітня 2002 року помер дід позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3, яка померла 13 вересня 2006 року та син ОСОБА_4, який помер 08 листопада 2005 року, спадщину після якого прийняла його мати ОСОБА_3, але не оформила своїх прав оскільки померла. Позивачка прийняла спадщину після баби ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Т.Г. Шевченка с. Криски, Коропського району, Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0340363.

Згідно довідки виданої відділом у Коропському районі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП ім. Т.Г. Шевченка, є запис про те, що на гр. ОСОБА_2 зареєстровано 15.07.1996 року сертифікат серія ЧН номер 0340363 (реєстраційний номер 262). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,98 га. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.08.2017 року становить 67467,21 грн.

Про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) позивачкою було розміщено оголошення в газеті «Нові Горизонти» від 22 грудня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 151/2018 спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_1, яка прийняла спадщину.

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2018 року представнику позивачки відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з не наданням сертифікату на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 354 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) колишнього КСП ім. Т.Г. Шевченка с. Криски, Коропського району, Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, який помер 11 квітня 2002 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0340363 (реєстраційний номер 262).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Балаба О. А.