Справа № 442/4941/14-ц
Провадження № 6/442/12/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розстрочку заборгованості по сплаті аліментів у справі № 442/4941/14-ц (ОСОБА_2»яна Ігорівна до ОСОБА_1 про стягнення аліментів),-

в с т а н о в и в :

11 січня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною вище заявою, в якій просить: розстрочити виконання Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/4941/14-ц терміном на один рік по 6500 грн. щомісячно, крім сум щомісячної сплати аліментів.

В обґрунтування вказаної заяви, покликається на те, що 22.07.2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом постановлено рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 Маряни Ігорівни на утримання малолітньої донки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень на місяць. Рішенням апеляційного суду Львівської області було зменшено розмір аліментів до 485 гривень. Однак оскільки він не працює то з нього стягують 2/5 частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з липня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду він не отримував, а дізнався про таке тільки від своєї колишньої дружини ОСОБА_3 Маряни Ігорівни, після чого почав сплачувати їй особисто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3. Гроші він віддавав особисто в руки ОСОБА_3 Маряні Ігорівні.

Однак, незважаючи на те, що він по мірі можливості сплачував аліменти колишній дружині на утримання своєї доньки ОСОБА_3, в грудні 2018 року він отримав виклик до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області де його головним державним виконавцем Ільницькою О.І. був вручений розрахунок заборгованості по аліментах за весь період з моменту винесення Дрогобицьким міськрайонним судом рішення по даний час. Згідно вказаного розрахунку, заборгованість по аліментах становить 78129, 27 гривень, яку він не в змозі сплатити одним платежем через відсутність таких коштів, але хоче цю проблему вирішити протягом 2019 року.

Майна для реалізації на таку суму боргу в нього немає. Слід зважити на те, що стягнення заборгованості за аліментами може призвести його до скрутного фінансового становища. На даний час в нього немає постійного місця роботи, а тому він час від часу виконує різні роботи, які взмозі знайти. Вважає, що його матеріальне становище дозволяє для отримання розстрочки по сплаті боргу протягом року.

Ухвалою судді від 11.01.2019 року заяву призначено до розгляду.

Заявник ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5, в судовому засіданні вказану заяву підтримали, просять її задоволити.

ОСОБА_2»яна Ігорівна в судове засідання не з»явилася, її захисник ОСОБА_6, заперечив щодо задоволення такої заяви з підстав викладених у письмовому запереченні.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини

Так, статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено, що Рішенням апеляційного суду Львівської області від 09.10.2014 р. по справі №442/4941/14 вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2/5 частини від його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з липня 2014 р. до досягнення повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах складеного старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 від 17.09.2018 р. №09-13/В-13,розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 78129,27 грн., при цьому з серпня 2014 р. по серпень 2018 р. відповідач не сплатив жодних аліментів.

Як вбачається з наданих заявником квитанцій про оплату, останній почав оплачувати аліменти лише з того моменту, коли було подано позов до суду з вимогою про позбавлення його батьківських прав, тобто з вересня 2018 року, однак заборгованості фактично не погашає.

За змістом ст.18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно до вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.91., у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини і держави-учасниці зобов»язані забезпечити такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У ст. 77 ЦПК України вказано, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів на існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду про стягнення аліментів чи роблять його неможливим заявнтком не надано.

Слід також звернути увагу на те, що розстрочка означає виконання рішення частками, тобто передбачає виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у відповідних частинах.

Дослідивши заяву ОСОБА_1, суд приходить до переконання, що рішення про стягнення аліментів не потребує розстрочення виконання, оскільки спосіб виконання обовязку по сплаті аліментів сам собою має періодичний, щомісячний характер.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 відповідальний за належний фізичний і духовний розвиток власної дитини, є особою працездатного віку, не має на утриманні інших дітей чи осіб, яких він відповідно до закону зобовязаний утримувати, немає жодних захворювань чи обмежень по стану здоровя для працевлаштування, заява про розстрочення сплати заборгованості по аліментах є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. 435 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку заборгованості по сплаті аліментів у справі № 442/4941/14-ц (ОСОБА_2»яна Ігорівна до ОСОБА_1 про стягнення аліментів), - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.01.2019 року.

Суддя О.В. Крамар