ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/65/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Даниленко В.В.

при секретарі Петрик М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової К.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - Дарницький РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві) Ткачова К.В. звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження: № 40724510 за виконавчим листом Дарницького районного суду м.Києва №2-154/12 від 06.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 215696 грн.

Як зазначає заявник, боржник рішення суду не виконує, майна, на яке було б можливо звернути стягнення, не виявлено, окрім нерухомого майна.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження право власності боржника на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 не було зареєстровано в установленому законом порядку, враховуючи те, що державна реєстрація правочину не була проведена у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Посилаючись на викладене, а також на те, що рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від покладених на неї рішенням суду обов`язків, заявник просить задовольнити дане подання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частиною третьою статті 18 Закону передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів подання, на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження: № 40724510 за виконавчим листом Дарницького районного суду м.Києва №2-154/12 від 06.11.2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 215696 грн.

13.11.2013 державним виконавцем Єрмаковою O.A. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40724510, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання.

20.04.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідні записи про обтяження майна внесено до державних реєстрів Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

В ході здійснення виконавчих дій, з?ясовано, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом, а саме: згідно даних АІС «Автомобіль» транспортні засоби за боржником не зареєстровані; згідно відповідей територіальних органів Держгеокадастру України земельні ділянки за боржником не зареєстровані; згідно відповідей ДФС України та ПФ України з?ясовано, що боржник не працевлаштований, на пенсійному обліку не перебуває, пенсію не отримує; згідно відповідей банківських установ з?ясовано, що боржник має рахунки у АТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Альфа-банк», однак кошти на рахунку боржника відсутні; згідно відповіді ГУ Держпраці у Київській області від 28.08.2018 №11/3/18/12283 великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском, трубопроводи пари та гарячої води, об`єкти нафтогазового комплексу тощо за боржником не обліковуються; згідно відповіді Держрибагенства від 04.09.2018 №2-9.1-17/5464-18 з`ясовано, що риболовні судна за боржником не зареєстровані.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2018 №139770765, 139770486 об`єкти нерухомого майна за боржником зареєстрованими не значаться.

13.09.2018 до відділу надійшов витяг з Реєстру територіальної громади міста Києва від 28.08.2018, згідно якого з`ясовано, що за адресою АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_3 1958 року народження. ОСОБА_1 1962 року народження, ОСОБА_4 1981 року народження, ОСОБА_5 1991 року народження, ОСОБА_6 1935 року народження, ОСОБА_7 1984 року народження.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної адміністрації м.Київа від 25.09.2000 року на підставі розпорядження від 25.09.2000 № 28191, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є власністю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в рівних долях.

Згідно копії договору дарування частини квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 24.06.2003 №5477, відповідно до якого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 передали у власність ОСОБА_10 право власності на 2/5 частина квартири АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06.02.2009 у справі №2- 1929/09 визнано договір дарування частини квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 24.06.2003 №5477, відповідно до якого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 передали у власність ОСОБА_10 право власності на 2/5 частина квартири АДРЕСА_1 - недійсним.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 15.09.2009 у справі № 2а- 1125/09 зобов?язано КП КМБТІ скасувати державну реєстрацію права власності на об?єкт нерухомого майна на підставі вказаного договору, зобов?язано КП КМБТІ зареєструвати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності на 2/5 частини вказаної квартири.

Однак, як вбачається з відповіді КМБТІ від 06.09.2018 №062/14-11073 з`ясовано, що квартира АДРЕСА_1 за боржником зареєстрованою не значиться, що свідчить про те, що реєстрація права власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_1 (боржника) що, в свою чергу також підтверджено боржником при поданні декларації про майно і доходи, не зареєстрована у встановленому законом порядку.

Станом на 01.10.2018 рішення за виконавчими провадженнями залишається не виконаним.

Враховуючи викладене, вбачається, що: по-перше, боржником рішення суду не виконане; по-друге, у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення за виконавчим документом, окрім нерухомого майна, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Стаття 210 Цивільного кодексу України визначає, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Частина друга статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Пунктами 1-6 частини першої статті 27 цього Закону визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката тощо.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження право власності боржника на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 не було зареєстровано в установленому законом порядку, враховуючи те, що державна реєстрація правочину не була проведена у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Однак, державний виконавець на виклики суду не з?являється, до матеріалів подання не надано доказів отримання боржником викликів та вимог державного виконавця з моменту відкриття виконавчого провадження, а також про те, що боржник взагалі обізнана про існування виконавчого провадження.

Відтак, неможливо достеменно встановити, що боржник умисно ухиляється від явки до державного виконавця, а також умисно не виконує рішення суду.

Необхідно зазначити, що для необхідності з`ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду визнано обов`язковою.

Враховуючи обов`язковість виклику державного виконавця при розгляді подання та витребування необхідних документів, у випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов`язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 440 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової К.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: