Справа № 404/782/19
Номер провадження 2/404/191/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , по якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 200 доларів США, що еквівалентно 5 557,30 грн.; стягнути з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 4 093 долара США 82 центів, що еквівалентно 113 752 грн. 93 коп., з яких: 2600 доларів США сума позики; 1243 долари США 66 центів - проценти; 250 доларів США 16 центів - 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 вересня 2015 року між позивачем, позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 було письмово укладено договір позики, згідно якого остання отримала від позивача грошові кошти у сумі 2 800 доларів США зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 13% річних від суми позики, строком до 02 лютого 2016 року.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором позики, між позивачем, кредитором ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_3 було укладено договір поруки від 11 жовтня 2015 року, згідно якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідач за невиконання ОСОБА_2 зобов`язань перед кредитором, що виникли із договору позики від 02.09.2015 р. в обсязі не більше 200 доларів США. При цьому, за Договором поруки поручитель не відповідає за сплату 13 % річних, інфляційних збитків, пені, штрафу тощо.

11 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року на адресу ОСОБА_2 направлено поштою дві вимоги про повернення грошових коштів, проте вказані листи були повернуті у зв`язку із спливом строку зберігання.

Крім цього, позивач також звертався до поручителя ОСОБА_3 з вимогою повернути кошти забезпечені порукою, проте вимога залишилась без задоволення.

Отже, станом на час звернення до суду сума боргу за договором позики від 02 вересня 2015 року складає 2 800 доларів США.

Відповідно до п. 1 договору позики від 02 вересня 2015 року сума процентів визначена у розмірі 13 % річних. Таким чином, сума процентів з вересня 2015 р. по січень 2019 р. складає: 121,33 + 364 +364 +364 + 30,33 = 1243,66 дол. США

Також вказує, що відповідач повинен сплатити за прострочення виконання зобов`язання 3% річних від суми боргу, починаючи від дня, коли борг мав бути повернутий, а саме з 02 лютого 2016 року, всього сума 3% річних за період з 03 лютого 2016 р. по 25 січня 2019 р. складає: 76,41 + 84 + 84 + 5,75 = 250,16 дол. США

Отже загальна сума заборгованості за договором позики від 02 вересня 2015 року складає: 2800 дол. США + 1243,66 дол. США + 250,16 дол. США = 4293,82 дол. США

У відповідності до офіційного курсу обміну валют, встановленого Національним банком України на час складання позовної заяви - 25 січня 2019 року, 100 доларів США еквівалентно - 2778,65 грн.

Таким чином сума, боргу за договором позики складає час звернення до суду в еквіваленті: 4293,82 дол. США*27,7865 = 119 310,23 грн.

У відповідності до умов договору поруки від 11 жовтня 2015 року, 200 доларів США з цієї суми, що еквівалентно: 200 дол. США*27,7865 = 5557,30 грн. підлягають солідарному стягненню з позичальниці і поручителя.

Решта суми в розмірі: (4293,82 дол. США - 200 дол. США) * 27,7865 = 113 752,93 грн. підлягає стягненню виключно з позичальника.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2019 року прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження /а.с. 36/.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав через канцелярію суду клопотання, яким просив закрити провадження по справі у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду по тому ж спору між тими самими сторонами і тими ж підставами. В обґрунтування зазначено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження по справі відмовлено /а.с. 97-98/.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту договору позики від 02 вересня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 2 800 доларів США, під 13 % річних, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму грошей. Договір підписано сторонами, однак в графі підписи зазначено позичальник - ОСОБА_2 (підпис), позикодавець ОСОБА_1 (підпис) /а.с. 7/.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

Стягнення коштів за договором позики від 02 вересня 2015 року було предметом розгляду Солонянського районного суду Дніпропетровської області.

10 липня 2017 року позивач звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 73 360 грн. та суму відсотків 17 462, 92 грн., починаючи з 02 вересня 2015 року по день подання позову, а всього 90 824,92 грн.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено /а.с. 44-50/.

Рішенням суду було встановлено, що договір позики від 02 вересня 2015 року не підтверджує факту отримання відповідачем ОСОБА_2 у позивача грошових коштів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, на підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 боргу суми боргу в розмірі 4 093,82 дол. США.

Також, в матеріалах справи наявний договір поруки від 11.10.2015 року, укладений між ОСОБА_1 як кредитором та ОСОБА_3 як поручителем, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 зобов`язань перед кредитором, що виникли із договору позики від 02.09.2015 року /а.с. 8/.

Згідно п. 3,4 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитом в обсязі не більше 200 доларів США. У разі порушення боржником основного договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. При цьому поручитель відповідає перед кредитором лише в обсязі не більше 200 дол. США.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу з ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 4 093,82 дол. США з підстав недоведеності отримання останньою коштів, то відповідно суд і відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суми заборгованості 200 дол. США, які є похідними.

Керуючись ст.4,10-13,76-81,258-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суми заборгованості 200 дол. США, що еквівалентно 5 557,30 грн., та з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 4 093, 82 дол. США, що еквівалентно 113 752, 93 грн. за договором позики від 02.09.2015 року, а саме: 2 600 дол. США - позики, 1 243,66 дол. США - процентів, 250,16 дол. США - 3 % річних - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 03.09.2019 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда