Провадження №2/760/6144/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

16 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 67653,80 грн., індекс інфляції в сумі 11413,56 грн. та 3% річних в сумі 3306,38 грн., а також судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» з 01 червня 2009 року виконує функції експлуатуючої організації щодо будинку АДРЕСА_1 .

01 лютого 2007 року між ТОВ «Виробничий вектор» та ТОВ «НЕСТ ПЛЮС» було укладено договір № 8 щодо надання послуг з утримання та управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Рішенням Солом`янської районної у м. Києві ради № 422 від 01 липня 2009 року ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» було визначено балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого товариство повинне забезпечити належне отримання та управління житловими будинками та об`єктами комунального призначення.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.09.2008 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але не сплачує за них у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка становить 67653,80 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням сплати житлово-комунальних послуг, позивач просив стягнути з відповідача індекс інфляції в сумі 11413,56 грн. та 3% річних в сумі 3306,38 грн.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, призначив справу у судове засідання.

Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1

01 лютого 2007 року між ТОВ «Виробничий вектор» та ТОВ «НЕСТ ПЛЮС» було укладено договір № 8 щодо надання послуг з утримання та управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

22.09.2008 року між ТОВ «НЕСТ ПЛЮС» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послун №К16-128/1, відповідно до якого Товариство надає послуги з утримання та управління будинком та прибудинкової території, а також забезпечує відповідні умови користування неподільним майном будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Солом`янської районної у м. Києві ради № 422 від 01 липня 2009 року ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» було визначено балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , відповідно до якого товариство повинне забезпечити належне отримання та управління житловими будинками та об`єктами комунального призначення.

На підставі договору про заміну сторони договору №8 від 01.02.2017 року відбулась заміна виконавця послуг щодо утримання будинку АДРЕСА_1 та її прибудинкової території з ТОВ «НЕСТ ПЛЮС» на ТОВ «Житло Комфорт Сервіс», а тому позивачем до теперішнього часу надаються відповідні житлово-комунальні послуги.

З позову вбачається, що відповідач постійно користується житлово-комунальними послугами, але сплачує за них не в повному обсязі.

Відповідачем відзив на позовну заяву до суду не подано.

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що за період з 01.07.2017 року по 01.06.2019 року становить 67653,80 грн.

Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або формами, затвердженими в установленому порядку.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості не надав.

Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 11413,56 грн. та три проценти річних у розмірі 3306,38 грн.

З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в сумі 82373,74 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921 гривні.

Керуючись статтями 256-258, 260, 261, 364, 267, 322, 526, 610, 625 ЦК України, статтями 66, 67, 156, 162, 179 ЖК України, статтями 12, 13, 14, 18, 19, 20, 24, 29, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, якою затвердженні Правила користування приміщеннями житлових будинків зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , 1978 р.н., ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» (м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2017 року по 01.06.2019 року в сумі 67653,80 грн., індекс інфляції в сумі 11413,56 грн., 3% річних в сумі 3306,38 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , 1978 р.н., ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» (м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» (м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, );

Відповідач: ОСОБА_1 , 1978 р.н., ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: