Рішення

Іменем України

(заочне)

28 грудня 2019 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1498/19

Провадження № 2/578/343/19

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі також АТ КБ «Приватбанк», Банк/ в особі представника за довіреністю Кіріченко Віталія Михайловича /далі також позивач /

до ОСОБА_1 /далі також- відповідач /

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Історія справи

(I.) Короткий зміст позовних вимог

1. Банк 26.09.2019 через свого представника за довіреністю № 1740-К-Н-О від 01 квітня 2019 року Кіріченко Віталія Михайловича звернувся до суду з даним позовом, та просив стягнути з ОСОБА_1 48935,45 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

2. Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

3. Відповідно до укладеного договору б/н від 21.02.2017 відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

4. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов`язання за договором виконав та надав кредит.

5. В свою чергу, відповідач, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 15.09.2019 утворилася заборгованість у розмірі 48935,45 грн, з яких: 20483,45 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10815,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 14330,55 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2306,45 грн - штрафу (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена.

(II.) Стислий виклад позицій позивача, відповідача

6. У письмовій заяві позивач виклав процесуальну позицію на підтримання своїх вимог.

7. Відповідач не з`явився в судове засідання, повідомлений належним чином в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України /далі також - ЦПК/, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 13.12.2019, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

/ас 75-77, 110-111/

(ІІІ.) Заяви, клопотання позивача, відповідача:

8. 26.09.2019 позивач подав клопотання про отримання документів в електронному вигляді.

/ас 72/

9. 26.09.2019 позивач подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

/ас 73/

10. 26.09.2019 позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

/ас 74/

11. 07.11.2019 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог.

/ас 71-77/

(ІV.) Процесуальні дії у справі

12. 09.10.2019 суддя Краснопільського районного суду Сумської області /далі також суддя, суд/ постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

/ас 68/

13. 13.11.2019 суддя постановив ухвалу про відкриття провадження у справі.

/ас 106/

14. 28.12.2019 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

/ас 114/

(V.) Фактичні обставини, встановлені судом

15. По справі встановлено таке:

16. 21.02.2017 між АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25000,00 грн, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

17. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

/ас 80/

18. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

/ас 81-96/

19. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг від 21.02.2017 виконав, надав ОСОБА_1 в кредит кошти.

20. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 15.09.2019 утворилася заборгованість у розмірі 48935,45 грн, з яких: 20483,45 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10815,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 14330,55 грн нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 500,00 грн нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2306,45 грн - штрафу (процентна складова).

/ас 78-79/

21. На даний час відповідач свої обов`язки за договором не виконав.

(V.) Національне законодавство

22. Цивільний кодекс України /далі також ЦК/ № 980-ІV від 16.01.2003 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин)

22.1. Стаття 207. Вимоги до письмової форми правочину

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

22.2. Стаття 626. Поняття та види договору

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

22.3. Стаття 628. Зміст договору

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

22.4. Стаття 638. Укладення договору

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

22.5. Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

22.6. Стаття 1054. Кредитний договір

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

22.7. Стаття 1055. Форма кредитного договору

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

22.8. Стаття 633. Публічний договір

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

22.9. Стаття 634. Договір приєднання

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

22.10. Стаття 1056-1. Проценти за кредитним договором

Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

22.11. Стаття 1048. Проценти за договором позики

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

22.12. Стаття 1049. Обов`язок позичальника повернути позику

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

22.13. Стаття 549. Поняття неустойки

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

22.14. Стаття 551. Предмет неустойки

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

22.15. Стаття 1050. Наслідки порушення договору позичальником

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

(VІ.) Висновки суду

23. Між сторонами склалися правовідносини з договірних зобов`язань, і врегульовані нормами ЦК.

24. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

25. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

26. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

27. У заяві позичальника від 21.02.2017 процентна ставка не зазначена.

28. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

29. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

30. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21.02.2017, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

31. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

32. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

33. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

34. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (21.02.2017) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (26.09.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

35. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

36. Водночас, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

37. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

38. Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

39. Суд вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.02.2017 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

40. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

41. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

42. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

43. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК.

44. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

45. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

46. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

47. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

48. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

49. Водночас, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 21.02.2017 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

50. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

51. Таку правову позицію сформовано і у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

52. Виходячи з принципу верховенства права, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача 31298 грн 45 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.02.2017, яка складається з: 20483,45 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10815,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК судом не встановлено.

(VІІ) Розподіл судових витрат між сторонами

53. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, судом встановлено наступне.

54. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1228 грн 67 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /63,96% від 1921 грн/.

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 274, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Ухвалив:

1. Позов АТ КБ «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Кіріченко Віталія Михайловича задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 31298 грн 45 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.02.2017, яка складається з: 20483,45 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10815,00 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також 1228 грн 67 коп. судових витрат, а усього 32527 /тридцять дві тисячі п`ятсот двадцять сім/ гривень 12 коп.

3. У задоволенні позовної вимоги про стягнення 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 14330,55 грн нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 500,00 грн нараховану пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2306,45 грн - штрафу (процентна складова), відмовити.

4. Заочне рішення може бути переглянуто Краснопільським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

6. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

7. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

8. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК.

9. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

11. Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Кіріченко Віталія Михайловича, місце знаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

12. Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І . Косар