Справа № 442/393/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/1214/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Жукровської Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 , його представника -

Коцана Р.М. , відповідача ОСОБА_3 , його

представника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Коцана Руслана Мар`яновича на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 , як з винної в дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) особи, 47328 грн. матеріального збитку - понесених ним витрат на відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу марки «AUDI 100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , та судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07.11.2016 року, близько 12.20 год., у м.Стебник Дрогобицького району Львівської області на перехресті вулиць Дрогобицької та Галицького сталась ДТП за участі транспортного засобу марки «Renault Trafic», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «AUDI 100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під його (позивача) керуванням, цивільно-правова відповідальність власників яких на момент ДТП була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - ПрАТ «СТ «Іллічівське»).

За згодою обох учасників ДТП було складено європротокол, в якому зазначено, що відповідач свою вину в ДТП визнав, однак, на вимогу позивача відмовляється відшкодовувати завдані матеріальні збитки.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Коцана Р.М., просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що з метою повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, за його клопотанням, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2018 року було вирішено витребувати у ПрАТ «СТ «Іллічівське» матеріали страхової справи по даному страховому випадку, однак, не отримавши витребовувані документи, суд завершив розгляд даної справи без з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, апелянт не погоджується із висновками суду про відсутність правових підстав для відшкодування завданого позивачу матеріального збитку за рахунок відповідача, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, а тому суд не вправі відмовляти в позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Вважає, що відшкодувавши завдану шкоду, відповідач не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а саме, до ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Згідно з первинним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 17.09.2018 року для розгляду даної справи №442/393/18 (провадження №22-ц/783/2947/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Копняк С.М., суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.

Відповідно до указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

19.10.2018 року вказана справа одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 19.10.2018 року, для розгляду цивільної справи №442/393/18 (провадження №22-ц/811/1214/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.

Ухвалою колегії суддів у названому складі справу призначено до розгляду в Львівському апеляційному суді.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2016 року, близько 12.20 год., у м.Стебник Дрогобицького району Львівської області на перехресті вулиць Дрогобицької та Галицького сталась ДТП за участі транспортного засобу марки «Renault Trafic», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «AUDI 100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , внаслідок якої транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників обох транспортних засобів була застрахована в ЛУ ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с.72,73).

За згодою обох сторін на місці ДТП було складено європротокол (а.с.12), згідно з яким відповідач ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вказаної ДТП.

Так зокрема, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки «Renault Trafic», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , була застрахована в ЛУ ПрАТ СТ «Іллічівське», що підтверджується полісом №АІ/9796540, згідно з яким, ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 100 тисяч, а розмір франшизи - 510 грн. (а.с.30,73).

Також встановлено, що 08.11.2016 року страховика забезпеченого транспортного засобу було повідомлено про вказану ДТП (а.с.24).

Факт письмового повідомлення страховика забезпеченого транспортного засобу про вказану ДТП з надісланням європротоколу підтверджується також витребуваними апеляційним судом матеріалами страхової справи (а.с.204-205,215-216).

З витребуваних апеляційним судом матеріалів страхової справи та з наданої суду інформації ПрАТ «СТ «Іллічівське» (а.с.203-224), встановлено, що рішення про виплату страхового відшкодування (або про відмову у виплаті страхового відшкодування) по даному страховому випадку страховим товариством не приймалось.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження виплати (невиплати) страховиком забезпеченого транспортного засобу страхового відшкодування, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завданого йому матеріального збитку.

Однак, в повній мірі з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки судом неповно встановлені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та не застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст.22, 1192 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема, витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), має право на їх повне відшкодування, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, чинній на момент вчинення ДТП (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 28 цього Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У відповідності до ст.12 цього Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 33.1 статті 33 Закону передбачено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Однак, у пункті 33.2 статті 33 Закону вказано, що у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце ДТП та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Як уже зазначалось вище, на вимогу апеляційного суду ПрАТ «СТ «Іллічівське» надало копії матеріалів страхової справи по даному страховому випадку (а.с.203-224), з яких встановлено, що учасниками вказаної ДТП виконано наведені вище вимоги Закону щодо направлення страховику спільного повідомлення про ДТП у визначені Законом строки та подано позивачем заяву про виплату страхового відшкодування, однак, рішення про виплату страхового відшкодування страховою компанією не приймалось.

Отже, з урахуванням наведених вище положень Закону й тих обставин, що цивільно-правова відповідальність обох учасників ДТП на момент її вчинення була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», а за наслідками ДТП складено європротокол (спільне повідомлення про ДТП), який направлено до страховика із дотриманням встановлених Законом строків, а сума матеріального збитку, відшкодування якого вимагає позивач, не перевищує ліміт відповідальності страховика у такому випадку (не перевищує максимального розміру страхового відшкодування, затвердженого Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяв на день настання страхового випадку (50 тисяч грн.)), тому колегія суддів доходить висновку про те, що позивач має право на відшкодування завданої йому шкоди за рахунок страховика забезпеченого транспортного в межах вказаного вище ліміту відповідальності страховика у такому випадку (складання європротоколу), оскільки визначених пунктом 38.1 статті 38 Закону підстав для звернення страховика забезпеченого транспортного засобу після виплати страхового відшкодування до страхувальника (або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП) з вимогою про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу, судом не встановлено.

За таких обставин, відшкодування майнової шкоди у виді виплати страхового відшкодування, на яке позивач має право (чи мав право) отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, не підлягає стягненню з винної в ДТП особи, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18)

Отже, за встановлених і наведених вище обставин справи, позивач має право на стягнення з відповідача, як з винної особи, суми франшизи, оскільки згідно вимог ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи наведені вище норми Закону і обставини справи, позивач має право лише на відшкодування за рахунок відповідача завданої йому шкоди в розмірі 510 (сума франшизи, вказана в страховому полісі).

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що його вина не доведена, є безпідставними, оскільки він погодився на складання європротоколу, в якому зафіксовано визнання ним вини у вчиненні ДТП.

При цьому, необхідно зазначити, що позивачем не було надано належних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди, оціненої у встановленому цим Законом порядку, для виплати страхового відшкодування страховиком забезпеченого транспортного засобу, а тому правових підстав для застосування судом відповідальності відповідача, передбаченої ст.1194 ЦК України, для повного відшкодування шкоди, тобто відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), в колегії суддів немає.

Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для визначення розміру збитків, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

В судовому засідання сторона позивача підтвердила, що такого експертного дослідження визначення матеріального збитку у них немає, а є лише товарні чеки та квитанції на придбання запчастин та виконання робіт по ремонту пошкодженого автомобіля, які вони надали суду.

Таким чином, з наведених вище мотивів оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 - лише в частині стягнення з відповідача у його користь 510 грн. на відшкодування завданої майнової шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу марки «AUDI 100», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , яким він володів в момент ДТП на відповідній правовій підставі.

Ураховуючи задоволення позову та, відповідно, апеляційної скарги лише на 1% від заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає недоцільним проводити розподіл судових витрат в даній справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Коцана Руслана Мар`яновича задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 серпня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 510 гривень на відшкодування майнової шкоди.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.