ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1102/18
провадження № 2/691/96/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Кочетової І.І.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОКСОЛЮШЕН» про захист прав споживача, визнання недійсним та розірвання попереднього договору купівлі-продажу, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, та керуючись ст. ст. 203, 215, 230 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 175 -177 ЦПК України, просив визнати недійсним та розірвати Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0301 укладений 24 травня 2018 року з ТОВ «СТОКСОЛЮШЕН» (ТОВ «Партнеральянс»), повернути сторони у попередній стан, стягнувши кошти у сумі 70194,00грн. авансового внеску та 500,00грн. комісійних витрат.

В обґрунтування зазначає, що 24 травня 2018 року в м. Черкаси по вул. Гуржіївська, 13 (вул. Рози Люксембург) в представництві (офісі) TOB «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» уклав попередній договір купівлі-продажу № 0301 транспортного засобу марки «ДонгФен 304» 2015 року випуску. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань TOB «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» код ЄРДПОУ 41946163 змінено назву на TOB «СТОКСОЛЮШЕН», змінено місцезнаходження юридичної особи з Харківська обл., місто Харків, вул. Б. Хмельницького, буд. 2, на м . Київ, Шевченківський район, вул. Рейтарська, 35а. У день підписання попереднього договору, здійснив оплату в сумі 70 194 грн. на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий TOB «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» у банку «Індустріалбанк», що підтверджується квитанцією № 63 від 24.05.2018р. Комісія банку за перерахунок коштів склала 500 грн.. Після внесення авансового внеску в розмірі 70 194 грн. TOB «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» взяло на себе зобов`язання придбати у третіх осіб транспортний засіб для його відчуження йому. Після сплати вказаних коштів, очікував отримання транспортного засобу, з приводу чого неодноразово звертався до представництва TOB «Партнеральянс» в м. Черкаси, та за юридичною адресою TOB у м. Харків, проте очікуваного результату не отримав. Неодноразово направляв листи за юридичною адресою TOB «Партнеральянс», з проханням розірвати попередній Договір та повернути сплачені кошти. Вказані листи повернуті поштою, з відміткою про закінчення їх терміну зберігання. 18.07.2018р. та 08.08.2018р. подав заяви до представництва (офісу) TOB «Партнеральянс» в м. Черкаси про розірвання попереднього Договору. Але відповідач необґрунтовано ухиляється від укладання Основного договору, передбаченого попереднім Договором № 0301 від 24.05.2018р., на заяви не реагує, сплачені кошти не повертає, жодної відповіді за цей час не надано. Зі змісту спірного попереднього Договору випливає, що отримання транспортного засобу можливе за умови внесення коштів та за умови виконання зобов`язання відповідачем щодо придбання майна у третіх осіб, на що вказано в розділі 1 наведеного договору. Визначена дата укладення Основного договору - 31.05.2018р., а в іншому підпункті цього Попереднього договору вже вказана інша дата виконання своїх зобов`язань відповідачем - до 31.12.2019р.. Вважав, що передав 70194 грн., як аванс на придбання йому 31.05.2018р. транспортного засобу, а не на можливе укладення Основного договору в термін до 31.12.2019р.. Дії відповідача свідчать про ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідач жодного разу не повідомив причини невиконання ним укладеної угоди. Тому вважає, що попередній Договір № 0301 купівлі-продажу від 24.05.2018 року, укладений між ним та відповідачем, належить визнати недійсним та стягнути з TOB «Партнеральянс» на його користь сплачені ним грошові кошти в сумі 70194грн..

До судового засідання сторони не з`явилися.

Позивач, представник позивача, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять задовольнити. Також представник позивача просила долучити до матеріалів справи письмові пояснення до позову, в яких клопотала суд звернути увагу та дослідити витяги з державного реєстру судових рішень, що об`єктивно свідчать про недобросовісність відповідача, інформація, що вказана в ухвалах та рішеннях національних судів, вказує, на те, що відповідачем складалися тотожні договори з громадянами на території України, без мети виконання умов договору на момент його складання, та повідомила, що не направляла відповідачу дані рішення, оскільки дана інформація, є загальнодоступною.

Відповідач повідомлявся належно та своєчасно, за останньою відомою адресою вул. Рейтарська, 35а, м. Київ, 04053 , що підтверджено рекомендованим повідомленням, оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі Судової влади України. Причини неприбуття не повідомили. Заяв та/або клопотань про перенесення судового засідання, чи слухання справи за відсутності, з висловленням позиції щодо заявленого, не надходило.

За нормами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши думку позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

За нормами ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 24 травня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнеральянс» укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0301, на підставі якого сторони зобов`язалися укласти 31.05.2018 року основний договір купівлі-продажу транспортного засобу (п.1.5 попереднього договору).

Відповідно до п. 1.2 попереднього договору, транспортний засіб (майно), який являтиметься предметом Основного договору, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка ДонгФенг, модель 304, рік випуску 2015, інші характеристики жовтий, додаткове обладнання. Ціна його, відповідно до п. 1.6 попереднього договору складає 233980 гривень.

Згідно п.1.5 договору, якщо на зазначену дату транспортний засіб не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що основний договір буде укладено на п`ятий день після придбання продавцем транспортного засобу, про що останній зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31.12.2019 року (п. 1.5 попереднього договору).

Пунктом 2.1 попереднього договору на позивача як покупця транспортного засобу покладено обов`язок сплатити до укладення основного договору авансовий платіж в сумі 70194,00 гривень.

На виконання умов попереднього договору, 24.05.2018 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ "Партнеральянс" авансовий платіж у сумі 70194,00 гривень, комісія 500,00 гривень, що підтверджується квитанціями Ощадбанку № 63 та № 63/КЗ від 24.05.2018 року.

Відповідно до п.2.2 попереднього договору, зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором.

Проте відповідач ухилився від виконання умов попереднього договору та не уклав з позивачем основний договір купівлі-продажу транспортного засобу, не передав транспортний засіб у власність позивачу, та не повернув йому отриману суму сплаченого авансового платежу.

На підставі чого, позивач 18.07.2018 року та 08.08.2018 року звертався до ТОВ "Партнеральянс" із заявами про розірвання договору та повернення авансу за попереднім договором купівлі - продажу транспортного засобу № 0301 від 24.05.2018 року. Однак, відповідач відповіді не надав. Рекомендовані повідомлення № 164, № 399 адресовані ТОВ "Партнеральянс", повернуті позивачу без вручення, по причинах: «за закінченням встановленого строку зберігання»; «інші причини».

Таким чином відсутність у продавця транспортного засобу як предмета договору купівлі - продажу підтверджує факт введення в оману покупця як споживача, а також порушення його прав на свободу вибору продукції, свободу волевиявлення споживача, принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань TOB «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» код ЄРДПОУ 41946163 змінено назву на TOB «СТОКСОЛЮШЕН», змінено місцезнаходження юридичної особи з Харківська область , місто Харків, вул. Б. Хмельницького, буд . 2 , на м. Київ, Шевченківський район , вул. Рейтарська, 35а.

За нормами ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За нормами ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину, навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними`роз`яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

За нормами ч.1 ст.626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець,виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Як випливає з ч. ч. 5, 6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, договір може бути визнаним недійсним у цілому. Якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі (ч.9 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

За нормами ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права позивача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції, свобода волевиявлення споживача, принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що попередній договір купівлі-продажу № 0301 від 24.05.2018 року, укладений між позивачем та відповідачем, за відсутності майна, яке відповідач зобов`язується відчужити позивачу, ухилення відповідача від укладення основного договору та у зв`язку з несправедливими умовами договору, належить визнати недійсним, розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені ним грошові кошти в сумі 70194,00 грн., комісійні витрати 500,00 грн., та у відповідності до ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 706,95 грн. також підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 215, 216, 230, 626, 627, 635 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 10, 11, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та розірвати попередній договір купівлі - продажу транспортного засобу № 0301 від 24 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СТОКСОЛЮШЕН» (ТОВ «Партнеральянс») код ЄРДПОУ 41946163, м. Київ, Шевченківський район, вул. Рейтарська, 35а.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОКСОЛЮШЕН» (ТОВ «Партнеральянс»), код ЄРДПОУ 41946163, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_7 , кошти в сумі 70194 (сімдесят тисяч сто дев`яносто чотири) гривень 00 копійок авансового внеску та 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок комісійних витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОКСОЛЮШЕН» (ТОВ «Партнеральянс»), код ЄРДПОУ 41946163, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_7 , 706 (сімсот шість) гривень 95 копійок за сплату судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. П. Синиця