У Х В А Л А

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 159/464/19

провадження № 61-23003ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» на постанову Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 616,76 дол. США,

Позов обгрунтований тим, що 19 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір. Згідно з пунктом 1.1 кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 000,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з терміном користування до 16 лютого 2018 року. Додатковою угодою до кредитного договору змінено відсоткову ставку. Станом на 01 липня 2018 року виникла заборгованість в розмірі 16 992,43 дол. США, що у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на 01 липня 2018 року (100 дол. США = 2 618,9170 грн) становить 445 017,64 грн; 436,23 дол. США - три проценти річнихза користування кредитом у зв`язку з несвоєчасним виконанням основного зобов`язання; 188,10 дол. США - три проценти річнихза користування коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання зі сплати процентів; штраф за порушення умов кредитного договору -10 356,30 грн. Позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь вказану вище суму боргу і судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 17 травня 2019 року залучено правонаступника позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» (далі - ТОВ ФК «ДЕПТ ФІНАНС»).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ДЕПТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 102/08 від 19 лютого 2008 року у розмірі 16 992,43 дол. США, що у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на 01 липня 2018 року(100 дол. США = 2 618,9170 грн) у становить 445 017,64 грн; 436,23 дол. США- три проценти річних за користування кредитом у зв`язку з несвоєчасним виконанням основного зобов`язання; 188,10 дол. США - три проценти річних за користування коштами у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання зі сплати процентів; штраф за порушення умов кредитного договору- відсутність договору страхування - 10 356,30 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 грудня 2019 року ТОВ ФК «ДЕПТ ФІНАНС» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 17 616,76 дол. США. Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п`ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд також врахував, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» на постанову Волинського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник