Справа № 500/357/19
Провадження № 2-з/500/21/19
УХВАЛА

15 лютого 2019 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 500/357/19 за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

про

розподіл майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на:

нежитлове приміщення, крамницю за адресою АДРЕСА_1;

житловий будинок АДРЕСА_2.

нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3;

житловий будинок АДРЕСА_4.

Окрім вказаного просить заборонити відповідачеві у будь-який спосіб розпоряджатися зазначеним майном.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

Позовні вимоги стосуються розподілу майна, до складу якого входить житловий будинок АДРЕСА_2, а також про визнання приватною особистою власністю позивача на нежитлове приміщення, крамницю за адресою АДРЕСА_1; житловий будинок АДРЕСА_4 та нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3.

У відповідності до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Роз'ясненнями п.4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Роз'ясненнями п.16 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати, що ця обставина може спричинити шкоду відповідачеві та іншим особам. У зв'язку з цим суд чи суддя повинні роз'яснити позивачеві, який просить забезпечити позов, наслідки можливого завдання відповідачеві збитків і за наявності для цього відповідних підстав вимагати застави.

Долучена до матеріалів справи документація підтверджує наявність майна, щодо визнання права на яке існує спір.

Разом із тим, ухвалою від 19 травня 2017 року за провадженням у справі № 500/2552/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу у забезпечення позову накладено арешт на належні ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Ізмаїльським МВУМВС України в Одеській області ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4):

?житловий будинок АДРЕСА_4;

?житловий будинок АДРЕСА_1;

?житловий будинок АДРЕСА_3;

?житловий будинок АДРЕСА_2.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 6152222,09 грн. (шість мільйонів сто п?ятдесят дві тисячі двісті двадцять дві грн. 09 коп.).

До наступного часу не вирішено питання про скасування забезпечення позову, а рішення суду знаходиться у стадії примусового виконання.

Вказаним рішенням суду солідарне стягнення передбачає відшкодування шкоди за рахунок майна, що є у власності боржників. В частині виконання рішення суду від 02 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 6152222,09 грн. (шість мільйонів сто п?ятдесят дві тисячі двісті двадцять дві грн. 09 коп.) не має суттєвого значення знаходження вказаного майна в порядку спільної сумісної власності подружжя, або приватної власності кожного з боржників.

Таким чином на майно, яке вказане позивачем, вже накладено арешт, а майно є об?єктом для примусового стягнення за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов'язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Право боржника, який виконав солідарний обов'язок, на зворотну вимогу передбачено ст. 544 ЦК України, відповідно до чого боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

З урахуванням вказаного матеріалами справи не вказана дійсна вартість кожного із об?єктів нерухомості, що у свою чергу є підставою для визначення варторі під час примусового виконання, яке до наступного часу не відбулось за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 та ОСОБА_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 6152222,09 грн. (шість мільйонів сто п?ятдесят дві тисячі двісті двадцять дві грн. 09 коп.).

Вказані обставини у своїй сукупності зумовлюють залишення заяви про забезпечення позову без задоволення.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Жигулін