Справа № 303/7090/18
номер рядка стат. звіту __
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2019 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі: головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 4000,02 гривень, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 є власницею квартири № 99 в багатоквартирному житловому будинку № 9 по вулиці Першотравнева Набережна в місті Мукачево та згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем послуг, які їй надані. Позивач ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є уповноваженим здійснювати утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з 01.12.2012 року згідно рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 19 від 29.01.2013 року. На підставі акту приймання передачі вищевказаний будинок переданий в управління та утримання позивача. У звязку з чим, на виконання вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 та в межах структури та вартості тарифу, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 24.03.2015 року № 68 та від 22.08.2017 року № 251, було здійснене належне утримання будинку № 9 по вул..Першотравнева Набережна в м.Мукачево. Підтвердженням надання послуг з утримання будинку є наряди-завдання, документи, що підтверджують технічні показники будинку розрахунки-розшифровки спожитої електричної енергії на освітлення місць загального користування, наряди на дератизацію, акти на періодичну перевірку і прочистку димових і вентканалів. 01.12.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за вищевказаною адресою. Станом на 01.10.2018 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 4000,02 гривень, яку погасити в добровільному порядку відповідач відмовилася.

З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.6).

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

04.04.2019 року відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає повністю та заперечує щодо задоволення позову. Як підстави своїх заперечень наводить те, що 25.09.2013 року вона зверталася до позивача із заявою про необхідність ремонту даху над її квартирою, що протікає та про направлення представника позивача для складення і підписання акту претензії та кошторису на проведення ремонтно-відновлювальних робіт квартири відповідача. Дану заяву позивачем було проігноровано, а ремонт покрівлі та пошкоджених плит перекриття відповідачкою проведено за власний кошт, на загальну суму 9100 гривень. У звязку з повним ігноруванням і порушенням позивачем норм чинного законодавства, умов типового договору, рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 27.03.2012 року № 83 «Про періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Мукачево», що полягає в абсолютному ненаданні позивачем відповідних послуг й невиконанні жодних робіт , відповідачем припинено сплату житлово-комунальних послуг, до проведення їх перерахунку.

Відповідач у наданий судом строк заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не подала, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області № 261 від 23.10.2012 року ТОВ «І.Т.В. Сервіс» передано на баланс будинки (а.с.10), в тому числі, будинок № 9 по вулиці Першотравнева Набережна в місті Мукачево, згідно акту приймання передачі обєкта з управління (а.с.12-13).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р.

Частиною 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний здійснювати контроль над технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; вчасно проводити підготовку житлового будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування й ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів по ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у строк, установлений договором або законодавством.

Як вбачається з п.1.3 і п.4.1 «Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді», затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25 квітня 2005 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг, і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч.2 ст.31 «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно виписки з ЄДРПОУ, основним видом економічної діяльності ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є комплексне обслуговування обєктів (а.с.9).

З рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області № 19 від 29.01.2013 року, вбачається, що ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» є виконавцем послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків; утримання житлових будинків і прибудинкових територій яке є правонаступником ТОВ «І.Т.В. Сервіс» (а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 68 від 24.03.2015 року «Про встановлення вартості тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Мукачево» встановлено по будинковий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджено структуру та вартість послуг (а.с.14).

Дане рішення у додатку містить структуру та вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для власників житлових та нежитлових приміщень (а.с.15).

В подальшому, розмір тарифів було змінено Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 251 від 22.08.2017 року «Про встановлення вартості тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м.Мукачево» (а.с.15), вартість яких визначено в Додатку до рішення (а.с.17).

Статтею 332 ЦК України визначено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованою особою та відповідальним власником, із відкритим особовим рахунком (№4-1300)АДРЕСА_1 в багатоквартирному житловому будинку № 9 по вул.Першотравнева Набережна в м.Мукачево і з нею украдено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.12.2012 року (а.с.108).

Згідно з ч.4ст.319 ЦК України,власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.

Згідно зст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Також п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги включають в себе і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Також п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України в редакції від 24 січня 2006 року № 45, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також здійснювати підготовку та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно з наданими позивачем нарядами-завданнми, документами, що підтверджують технічні показники будинку розрахунками-розшифровками спожитої електричної енергії на освітлення місць загального користування, нарядами на дератизацію та актами на періодичну перевірку і прочистку димових і вентканалів за період з 04.11.2015 року по 24.04.2018 року (а.с.22-104) ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» виконало свій обовязок з надання житлово-комунальних послуг.

При ухваленні рішення суд відхиляє твердження відповідача про неналежне виконання позивачем обовязків та не надання послуг щодо утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з огляду на відсутність актів претензій.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй Постанові від 18.03.2019 року в справі № 210/5796/16-ц (провадження № 61-1647св17).

Як вбачається із розрахунку, сума заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, наданого ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» за період з травня 2015 року по жовтень 2018 року складає 4000,02 гривень.

З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума заборгованості.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, то суд констатує наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.3-6 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано Договір № 12/05/01-18 від 12.05.2018 року про надання правничої допомоги (даний договір є загальним, без конкретизації в якій саме справі надаватимуться послуги) та Акт виконаних робіт по наданій правничій допомозі від 13.11.2018 року на суму 704,80 гривень.

Однак, підставою для стягнення коштів є реально понесені стороною витрати на виконання угоди укладеної з адвокатом про надання правничої допомоги.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду, крім договору про надання правничої допомоги та акту виконаних робіт, також повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Оскільки оплата за надання правничої допомоги не підтверджено належними доказами, підстав для задоволення позову в цій частині, не має.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 319, 332 ЦК України, ст.68 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за надані послуги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 4000,02 (чотири тисячі гривень 02 копійок) гривень та судовий збір в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) гривень.

В задоволенні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І.Т.В. Сервіс Плюс» 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень витрат повязаних з наданням товариству правничої допомоги - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», місцезнаходження якого: Закарпатська область, м.Мукачево, вул.Ужгородська, 17, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої - АДРЕСА_2.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2019 року.

Головуюча Курах Л.В.