Провадження № 22-ц/801/219/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 рокуСправа № 127/16197/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року, постановлене у складі судді Короля О.П., в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області,

встановив:

В липні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.11.2009 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що зазначено у розрахунку заборгованості за договором, тобто у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2018 року має заборгованість 75745,69 грн., яка складається з наступного:

9961,94 грн. - заборгованість за кредитом;

60840,59 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

4943,16 грн. - заборгованість за комісією;

Також позивач зазначає, що рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпропетровська від 28.02.2014 року і з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за цим же договором у розмірі 21319,51 грн., з яких: 9961,94 грн. - заборгованість за кредитом; 7761,10 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2343,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1003,31 грн. - штраф (процентна складова), різниця становить 55679,49 грн., а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 2783,97 грн. - штраф (процентна складова).

З урахуванням уже стягнутої суми боргу позивач просив стягнути з відповідача на його користь решту заборгованості за відсотками в розмірі 58713,46 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право АТ КБ «ПриватБанк» нараховувати передбачені кредитним договором б/н від 26.11.2009 року проценти за кредитом припинилося після пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, і ухвалення Третейським судом при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпропетровська рішення від 28.02.2014 року. У виниклих правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені положенням ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регулює цивільно-правову відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання, однак такі вимоги банком не заявлялись.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу вказуючи, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та помилково не врахував, що наявність судового рішення, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин за кредитним договором та не звільняє боржника від виконання зобов'язань.

У апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

В судовому засіданні представник АТ КБ «Приватбанк» апеляційну скаргу підтримав з посиланнями на викладені в ній обставини.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість рішення суду.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26.11.2009 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно із заявою від 26.11.2009 ОСОБА_3 погодився з тим, що Пам'ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи становлять між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг. (а.с. 10).

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відповідно до нової редакції статуту є правонаступником за всіма правами і обов'язками Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», яке в свою чергу було правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк».

Рішенням Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» м. Дніпропетровська від 28.02.2014 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість, яка складала 21319,51 грн., з яких: 9961,94 грн. - заборгованість за кредитом; 7761,10 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2343,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 1003,31 грн. - штраф (процентна складова),

Належних доказів про те, яка саме картка була видана відповідачу: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT» чи «Універсальна GOLD», позивачем не надано.

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

При визначенні суми заборгованості, яку позивач просив стягнути у справі, від загальної суми заборгованості за кредитним договором станом на 30 квітня 2018 року у сумі 75745,69 грн., віднімав суму боргу, стягнуту за рішенням третейського суду. Різниця у сумі, а саме 58713,46 грн., складають предмет позову у даній справі.

Враховуючи зміст рішення Третейського суду, заборгованість у сумі 58713,46 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, складається із заборгованості за відсотками, нарахованими після настання терміну повернення кредиту.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору у межах строку кредитування, відповідач мав повертати кредит і сплачувати проценти, періодичними (щомісячними) платежами відповідно до Тарифів банку.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що за період з 28.02.2014 року відповідач грошові кошти у кредит не отримував. Судовим рішенням було стягнуто з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, позивач скористався своїм правом пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, і з настанням такого юридичного факту, його право нараховувати передбачені договором відсотки за користування кредитом припинено.

В подальшому права та інтереси Банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Проте, такі вимоги позивачем не заявлялися.

При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин, апеляційний суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про те, що підстав для стягнення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих після настання терміну повернення кредиту, немає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову без дослідження належних та допустимих доказів, зводяться до переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом рішення та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного позивачем рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий /підпис/ В.В. Оніщук

Судді /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно із оригіналом:

Головуючий В.В. Оніщук