ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу (а.с.2-5).

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу (а.с. 19).

В апеляційній скарзі апелянт АТ «Банк Кредит Дніпро» ставить питання про скасування ухвали судді, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 26-27).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала скасуванню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, частиною 1 статті 30 ЦПК встановлено виключну підсудність щодо позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, які пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання недійсним акту про передачу майна стягувачу, в якому просив визнати недійсним акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу №37765326/16 від 28.11.2017 року на земельну ділянку площею 0,0051 га, кадастровий номер:НОМЕР_1, цільове призначення: "02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів", розташованої за адресою: АДРЕСА_1, складеного головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведевим О.В., затвердженого начальником ВПР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В., яка згідно адміністративно - територіального поділу міста знаходиться на території Шевченківського (Бабушкінського) району м. Дніпра, а отже провадження по справі відкрито з дотриманням правил підсудності відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана справа повинна розглядатись за правилами ст. 27 ЦПК України, а тому суддя порушив правила підсудності, є безпідставними, оскільки у справах, що виникають з приводу нерухомого майна застосовується виключна підсудність, відповідно до приписів ст.30 ЦПК України, а тому місце проживання відповідача в даному випадку значення не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу судді про відкриття провадження - без змін, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: