Справа № 716/1621/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

при секретарі Вікторівської Д.Я.,

за участю представника позивача - Якобишеної Т.Д.,

представника відповідача- Спіжавка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що під час проживання у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_3 у них народився син- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часом стосунки із відповідачем погіршилися та з 2010 року вони спільно не проживають та не підтримують будь-яких відносин. З вказаного часу син проживає разом із нею, вона піклується про його здоров"я, фізичний, духовий та моральний розвиток, а відповідач частково виконує свій батьківський обов"язок з утримання сина, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно, за виключенням періоду часу коли син на літніх канікулах тимчасово проживає з батьком.

Крім того позивач вказує, що 22.08.2018 з вини відповідача їхньому сину було заподіяно тілесні ушкодження, внаслідок чого сину ампутовано три пальці на праві кисті, у зв"язку із чим на даний час вони проходять лікування та оформляють інвалідність.

Позивач посилається на те, що відповідач є здоровою і працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, працює на АЗС та отримує щомісячно доходи в розмірі 5000-6000 грн. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття.

Представник позивача Якобишена Т.Д. в судовому засіданні підтримала позов повністю. Суду вказала, що сторони по справі проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають сина - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із позивачем. На літніх канікулах дитина тимчасово проживала з батьком. У зв"язку із тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно, а позивач крім їхнього спільного сина має ще сина- ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_2 і самостійно забезпечити всім необхідним дітей вона не взмозі, оскільки постійного місця роботи не має.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позов визнала частково, підтримала наданий до суду відзив на позовну заяву. Суду вказала, що відповідач ОСОБА_3 дійсно є батьком ОСОБА_5 Від виконання своїх батьківських обов"язків по утриманню дитини не ухиляється. З часу припинення спільного проживання добровільно матеріально допомагав сину, а також купляв речі для нього та продукти харчування. На даний час ОСОБА_3 згідний сплачувати аліменти на уримання сина ОСОБА_7, але в меншому рорзмірі ніж просить позивач, оскільки на його утриманні є ще дружина та дитина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступого.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах під час яких у них народився син- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.09.2010 відповідач ОСОБА_3 є батьком останнього (а.с.8).

Після припинення фактичних шлюбних відносин малолітній ОСОБА_5 залишився проживати із позивачем ОСОБА_2

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.11.2018 та довідки виконавчого комітету Юрковецької сільської ради старостинського округу №5 с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області №1232 від 12.11.2018 (а.с.21-22), відповідач ОСОБА_3 проживає в с. Ржавинці у власному будинку разом із дружиною - ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки, яка видана ТзОВ"ВОГ РИТЕЙЛ" ОСОБА_3 працює оператором АЗС, його середній заробіток за період із квітня-серпень 2018 становив 4442 грн.

Встановлено, що Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено. Відповідач на даний час має іншу сім"ю, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина , стягнення за виконавчими документами відсутні. ОСОБА_3 є фізично здоровим чоловіком, має постійне місце роботи, отримує регулярний заробіток.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Утримання дитини є рівним обов'язком як матері, так і батька.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Таким чином суд, врахувавши вимоги ст.ст.181,182,184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, а також враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, для забезпечення гармонійного розвитку дитии, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно , починаючи із 13.09.2018 і до його повноліття, однак без встановлення нижньої межі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке посилання суперечить нормам ч.1 ст. 184 СК України за умови, що розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180,181, 182,184, 191 СК України, керуючись п.1 ч.2 ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2), жительки с.Погорілівка Заставнівського району Чернівецької області аліменти на утримання сина- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи із 13.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.01.2019.

Суддя О.Пухарєва