ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7701/19
провадження № 2/753/5472/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.

учасники справи:

позивач:ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

вимоги позивача: про стягнення боргу за договором позики,

розглянула заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2019 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач) про стягнення боргу за договором позики в розмірі 30450 доларів США.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках відповідача.

На обґрунтування заяви позивач вказав, що до подачі позову він неодноразово намагався врегулювати даний спір мирним шляхом, але відповідач постійно уникає зустрічей та телефонних дзвінків від нього, у зв`язку з чим у нього є підстави побоюватись, що у разі задоволення позову відповідач може зробити все можливе для того, щоб уникати виконання рішення суду.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю заяву про забезпечення позову необґрунтованою з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 цього Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином (ч. 4 ст. 150 ЦПК України).

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави вважати, що суд може накласти арешт лише на конкретно визначене майно.

Отже враховуючи, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача не лише грошових коштів на банківських рахунках, а і самих рахунків, підстави для вжиття заявленого позивачем виду забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: