ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1423/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/123/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та сторін: представника апелянта

- ТзОВ "Домобудівник" - Станович Н.Р.

апелянта - ОСОБА_2

її представника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/1423/17 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2018 року, ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст якого складено 16 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вищевказаним позовом .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року року вирішено:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та грошової компенсації та моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ голови комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» №16/05/16-2 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин ОСОБА_2.».

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного диспетчера Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», з 16 травня 2016 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь ОСОБА_2 69 048 (шістдесят дев'ять тисяч сорок вісім) гривень 99 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16 травня 2016 року по 06 листопада 2018 року, із врахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов'язкових платежів.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» нарахувати та виплатити ОСОБА_2 заробітну плату за період з 01.10.2015 року по 16.05.2016 року у розмірі 17 345 (сімнадцять тисяч триста сорок п'ять) грн. 64 коп., з урахуванням установлених законодавством України податків, зборів та обов'язкових платежів.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» провести ОСОБА_2 індексацію зазначеної суми не виплаченої заробітної плати, а також компенсацію втрати частини її доходів у зв'язку із порушенням строку їх виплати.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» в користь держави 2 819 (дві тисячі вісімсот дев'ятнадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Не погодившись із такими висновками суду, ТзОВ "Домобудівник" звернулось із апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2018 року, в якій просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2018р. скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в позові посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 також звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

13 лютого 2019 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відмову від позову.

ОСОБА_2 суду пояснила, що заявлені у позові питання сторони вирішили добровільно і на даний час між ними спору не має. Пояснила, що відмовою від позову її права не будуть порушенні.

Представник ТзОВ «Домобудівник» не заперечує проти заяви про відмову позивача від позову.

Колегія суддів, вивчивши подану заяву, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відмова від позову є правом позивача, спірні правовідносини між сторонами врегульовані, тому у суду відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 2 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічна правова норма міститься у ч.4 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Так у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

При поданні апеляційної скарги ТзОВ "Домобудівник" через ПАТ "Укргазбанк" сплачено 4229 грн. судового збору згідно із платіжним дорученням №4559 від 5 грудня 2018 року.

Відтак, на виконання ч.2 ст.142 ЦПК України скаржнику підлягає поверненню з державного бюджету 2114 грн. 50 коп.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову позивача від позову, визнати рішення суду нечинним та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.142, 206, 255, 373, 374, 381, 382, 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від її позову до товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 листопада 2018 року визнати нечинним. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди .

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" , згідно платіжного доручення №4559 від 5 грудня 2018 року, судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 2114 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи