РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1715/18

Провадження № 2/643/469/19

24.01.2019 Московський районний суд міста Харкова у складі: головуючої судді- Букреєвої І.А., при секретарі Саілян Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину. Просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини всіх видів доходів на 1 500 грн. Перерахувати розмір аліментів з 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08 липня 2017 року.

У позові посилається на те , що від шлюбу з відповідачем має спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Московського районного суду від 29 березня 2010 року на її утримання з відповідача стягнуті аліменти у розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку , але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2010 року і до досягнення дочкою повноліття. 28 березня 2017 року рішенням Апеляційного суду Харківської області зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів доходу, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму. Вважає , що матеріальний стан відповідача з того часу змінився , він працює неофіційно, навмисно приховує свої доходи. Витрати на дитину тим часом зросли у звязку з збільшенням потреб в навчанні та розвитку.

Позивачка до суду не зявилася , звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач надав відзив на позов та просив розглянути справу у його відсутність, урахувати його позицію та відмовити у позові.

Суд , дослідив матеріали справи , прийшов до наступного висновку.

Рішенням Московського районного суду від 29 березня 2010 року на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, 07 жовтня 2005 року з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти у розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку , але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 лютого 2010 року і до досягнення дочкою повноліття.

28 березня 2017 року рішенням Апеляційного суду Харківської області зменшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів доходу, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму. Судом враховано , що від другого шлюбу у відповідача у вересні 2010 року (після ухвалення рішення про стягнення аліментів на дочку ОСОБА_4) народилась дочка ОСОБА_5. Отже, за законом позивач має додатковий обовязок по утриманню другої дитини.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1 статті 184 СК України).

Матеріали справи свідчать про те, що позивач є інвалідом другої групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності.

ОСОБА_1 стверджує, що інших джерел доходу він не має, і таке твердженні позивачем не спростовано. Жодних доказів того, що матеріальний стан відповідача став кращім у порівнянні з тим, що був на час ухвалення рішення 28 березня 2017 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, позивачем надано не було».

Довідкою Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 29.03.2018 року № 234/ж-3 підтверджений розмір нарахованої та фактично отриманої відповідачем пенсії, в зв'язку зі сплатою аліментів.

У Довідці до акту огляду МСЕК серія АВ № 0215394 від 05.07.2016 зазначено, що ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця, психоемоційне навантаження, довготривале перебуття на ногах.

Таким чином, позивач не надала доказів того, що матеріальний стан відповідача змінився .

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Позивачкою не надано достатньо доказів того, що на час її звернення до суду та на час ухвалення судового рішення матеріальний стан відповідача змінився , що є підставою для відмови у зміни розміру аліментів та способу їх присудження.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції, що набула чинності з 08 липня 2017 року, передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Частиною 3, 4 ст. 3 ЦПК України встановлено, що провадження у справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, на час виникнення спірних правовідносин, розгляду і вирішення справи, а саме ухвалення рішення Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року, ч. 2 ст. 185 СК України було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судом було застосовано норму права відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, ст. 5 ЦК України.

За таких обставин, доказів, які є підставами для зміни розміру аліментів та свідчили про погіршення матеріального стану позивача, поліпшення матеріального стану відповідача, що встановлені ст. 181, ст. 192 СК України, суду не надано, крім того, вбачається, що позивач просить змінити мінімальну межу не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка була встановлена законом, що за своєю правовою природою не є зміною розміру аліментів, суд застосовує до спірних правовідносин правову норму, яка діяла на час розгляду та вирішення справи про стягнення аліментів, тому суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя