Справа № 473/5161/18
РІШЕННЯ

іменем України

"15" лютого 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Новогригорівське» про визнання права власності на будинок

встановив:

26.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства «Новогригорівське» про визнання права власності на будинок, в якому вказав, що 05 квітня 2001 року він придбав у Приватного сільськогосподарського підприємства «Новогригорівське», житловий будинок, розмішений за адресою: Вознесенський р-н., с. Новогригорівка, вул. Комбайнерів, 17. Вказаний факт підтверджується наказом по підприємству №17 від 05.04.2001 року, та довідкою підприємства №68 від 01.08.2001 року, про сплату вартість будинку, яку він виплатив у повному обсязі.

12.09.2005 року звернувся з заявою, щодо оформлення права власності на будинок, до Новогригорівської сільської ради. В результаті чого отримав рішення №69 від 27.09.2005 року, відповідно до п.1 якого виконавчий комітет вирішив оформити йому право приватної власності на житловий будинок за адресою с. Новогригорівка, вул. Комбайнерів, 17. Подальшу державну реєстрацію права власності в бюро технічної інвентаризації він не провів. В липні 2018 року позивач вирішив приватизувати земельну ділянку під будинком і дізнався, що він формально не є власником будинку, так як не здійснив державну реєстрацію права власності.Посилаючись на викладене, позивач просив визнати за ним право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 27.12.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просив розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю.

В підготовче судове засідання представник відповідача приватного сільськогосподарського підприємства «Новогригорівське» не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 05 квітня 2001 року ОСОБА_1 придбав у Приватного сільськогосподарського підприємства «Новогригорівське», житловий будинок, що розташований за адресою: Вознесенський р-н., с. Новогригорівка, вул. Комбайнерів, 17. Вказаний факт підтверджується наказом №17 від 05.04.2001 року, та довідкою підприємства №68 від 01.08.2001 року про оплату вартості житлового будинку.

12.09.2005 року ОСОБА_1 звернувся з заявою, щодо оформлення права власності на будинок, до Новогригорівської сільської ради. В результаті чого отримав рішення №69 від 27.09.2005 року, відповідно до п.1 якого виконавчий комітет вирішив оформити йому право приватної власності на житловий будинок за адресою с. Новогригорівка, вул. Комбайнерів, 17.

В липні 2018 року ОСОБА_1 вирішив приватизувати земельну ділянку під будинком і дізнався, що він формально не є власником будинку, так як не здійснив державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, шляхом визнання права.

Положеннями ст. ст. 8, 24, 41 Конституції України зокрема визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відновлення порушених прав позивача можливе лише в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами.

Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок, який розташований за адресою: Вознесенський р-н., с. Новогригорівка, вул. Комбайнерів, 17.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар