ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2019 року

м. Кропивницький

справа № 384/493/18

провадження № 22-ц/4809/193/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Кіселика С.А.,

секретар судового засідання Савченко Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - адвокат ОСОБА_2,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода",

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року в складі головуючого судді Цоток В.В. за заявою адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про стягнення боргу по договору оренди землі, -

УСТАНОВИВ:

16.08.2018 року адвокат ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" про стягнення боргу по договору оренди землі.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за 2017 рік по договору оренди землі б/н від 15.11.2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Вільшанському районі Кіровоградської області 09.08.2012 року за № 01562 в сумі 7580,01 грн., та сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

16.10.2018 року від адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, надійшло клопотання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв'язку із розглядом справи в сумі 8704,80 грн. (а.с.53-54,66).

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, ставить питання про скасування ухвали суду з підстав порушення норм процесуального права, і ухвалення нового рішення про стягнення з відповідача судових витрат, які понесла позивач ОСОБА_1 у зв'язку із розглядом справи № 384/493/18, в сумі 8000 грн.

Зазначає, що про відшкодування судових витрат було заявлено в позовній заяві, відповідно до вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України, вказано про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Так, розмір судового збору: 704,80 грн., витрати пов'язані із розглядом справи (орієнтовні) - 9500 грн.

Ураховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України протягом п'яти днів після ухвалення рішення було надано докази, які сторона сплатила у зв'язку з розглядом справи.

Клопотання про відшкодування судових витрат було надіслано 13.10.2018р. на адресу електронної пошти Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, а також за допомогою засобів поштового зв'язку (рекомендованого листа з повідомленням).

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України передбачено обчислення процесуальних строків. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно Указу Президента України № 806/2014 від 14.10.2014р. в Україні установлено свято - День захисника України, яке щорічно відзначається 14 жовтня.

Вказує, що заява про відшкодування судових витрат подана до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області в межах строку встановленого ЦПК України.

ТОВ "Згода" в судове засідання свого представника не направило, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялось відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Відповідно до ч.1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.10.2018 року по даній справі стягнуто з ТОВ "Згода" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн.

В позовній заяві зазначено попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи: розмір судового збору - 704,80 грн.; витрати пов'язані із розглядом справи (орієнтовні) 9500 грн. (а.с.6).

До позовної заяви долучено оригінал квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 704,80 грн. (а.с.8).

Отже, при ухваленні зазначеного вище рішення судом було вирішено питання про стягнення судового збору на наявних в матеріалах справи доказах, що підтверджують суму таких витрат.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

До клопотання про відшкодування судових витрат, яке 13.10.2018 року направлено адвокатом ОСОБА_2 (а.с.65), були долучені: договір про надання правової допомоги від 06.08.2018 року (а.с.67); додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 10.10.2018 року (а.с.69); акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 06.08.2018 року (а.с.70); квитанція до прибуткового касового ордера від 10.10.2018 року (а.с.73); детальний опис робіт від 10.10.2018 року та рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (а.с.71-72).

Матеріали справи не містять відомостей про подання позивачем та його представником - адвокатом ОСОБА_2 до закінчення судових дебатів відповідної заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу поданої, як передбачено ЦПК.

Крім того, згідно протоколу судового засідання та технічного записуфіксування судового засідання від 10.10.2018 року не встановлено адвокатом ОСОБА_2 усних заяв або клопотань щодо вказаного питання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, правильно виходив з того, що стороною позивача не було подано докази про такі витрати та не зроблено відповідної заяви щодо наміру подання таких доказів, що підтверджують розмір витрат, до закінчення судових дебатів, як передбачено ст.ст. 141, 246 ЦПК України.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до вимог ст. ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Карпенко

С.А. Кіселик