Дата документу 16.01.2019 Справа № 337/6616/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/6616/15Головуючий у 1-й інстанції Нещеретна Л.М. Повний текст рішення складено 22.10.2018 року
Пр. № 22-ц/807/693/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування ними

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПП «Нива-В.Ш.», Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, ПАТ «Укрсиббанк», Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про стягнення безпідставно набутих коштів (т.с. 1 а.с. 1-4), в якому просив стягнути:

- з ПП «НИВА-В.Ш.» грошові кошти в сумі 203345,95 грн., інфляційні втрати в сумі 15241,96 грн., 3% річних в сумі 2010,07 грн.

-з Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ грошові кошти в сумі 10213,11 грн., інфляційні втрат в сумі 7651,05грн., 3% річних в сумі 1009,00грн.,

- ГУ юстиції в Запорізькій області грошові кошти в сумі 2359,82грн., інфляційні втрати в сумі 1767,83 грн., 3% річних в сумі 233,14грн.,

- з ПАТ «УкрСиббанк» грошові кошти в сумі 103631,12грн., інфляційні втрати в сумі 77634,19 грн., 3% річних в сумі 10238,19 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 06.08.2012 року ПП «Нива-В.Ш.» проведено прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1. Він став переможцем цих торгів, запропонувавши суму 136550,00грн. Частину вказаної суми, а саме 116204,05 грн., він вніс на депозитний рахунок Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, іншу частину - 20345,95грн. - на рахунок ПП «Нива - В.Ш.» як організатора прилюдних торгів в якості гарантійного внеску та винагороди торгівельної організації. В свою чергу, Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ грошові кошти в сумі 116204,05грн. розподілив наступним чином: 102131,12грн. перерахував на рахунок ПАТ «УкрСиббанк», який був стягувачем у виконавчому провадженні, в межах якого проводились публічні торги, 2359,82 грн. - на рахунок ГУ юстиції в Запорізькій області як витрати на проведення виконавчих дій, 10213,11 грн. - на свій рахунок як виконавчий збір, 1500,00 грн. - на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» як повернення авансового внеску стягувачу.

16.08.2012 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняк О.С. йому видано Свідоцтво про право власності на вказану квартиру, зареєстроване в реєстрі за №3953. Однак, заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2015 року та ухвалою ВССУРКЦС від 01.07.2015 року, прилюдні торги з реалізації спірної квартири від 06.08.2012 року, та видане йому Свідоцтво про право власності на квартиру визнані недійсними.

Оскільки процедура реалізації майна на прилюдних торгах носить характер правочину і у випадку визнання їх недійсними він набув права вимагати в порядку реституції повернення сплачених ним коштів на користь відповідачів, оскільки в даному випадку вони отримані ними безпідставно.

Крім того, у разі безпідставного одержання майна відповідно до ч.2 ст.1214 ЦК України нараховуються проценти за користування ними. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до цього він просить стягнути з відповідачів безпідставно набуті ними кошти з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, які розраховані ним за період з 11.08.2012р. по 25.11.2015 р.

Ухвалою суду першої інстанції від 16 грудня 2015 року (суддя Крбатова О.М. т.с. 1 а.с. 38) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Ухвалою суду першої інстанції від 18 січня 2016 року (т.с. 1 а.с. 67) до участі у цій справі залучено в якості третьої особи ПАТ «Дельта Банк».

Ухвалою суду першої інстанції від 25 лютого 2016 року (т.с. 1 а.с. 147) закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ про стягнення грошових коштів в сумі 10213,11грн., інфляційних втрат в сумі 7651,05 грн., 3% річних в сумі 1009,00 грн., до ГУ юстиції в Запорізькій області про стягнення грошових коштів в сумі 2359,82 грн., інфляційних втрат в сумі 1767,83 грн., 3% річних в сумі 233,14 грн., у зв'язку з відмовою позивача від цих вимог через їх добровільне задоволення відповідачами.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2016 року (суддя Курбатова О.М. т.с. 1 а.с. 196-198), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року (судді Спас О.В., Онищенко Е.А., Поляков О.З. т.с. 1 а.с. 252-254), позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПП «Нива-В.Ш.» на користь ОСОБА_4 безпідставно одержані кошти у розмірі 20345,95 грн., інфляційні витрати в розмірі 15241,96 грн., 3 % річних в розмірі 2010,07 грн., а всього 37597,98 грн.; стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_4 безпідставно одержані кошти в розмірі 103631,12 грн., інфляційні витрати в розмірі 77634,19 грн., 3 % річних в розмірі 10238,19 грн., а всього 191503,50 грн.; стягнуто з ПП «Нива-В.Ш.» та ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір на користь держави по 1145,50грн. з кожного, а всього 2291,00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 20 вересня 2017 року (т.с. 2 а.с. 37-40) в порядку часткового задоволення апеляційної скарги ПАТ «Укрсиббанк» рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2016 року в частині вимог про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ПАТ «УкрСиббанк» скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дана справа надійшла у провадження у вищезазначений частині на новий розгляд (суддя Нещеретна Л.М. ухвала від 21 листопада 2017 року т.с. 2 а.с. 43).

Ухвалою суду першої інстанції від 21 серпня 2018 року ОСОБА_3 залучена до участі у справі як правонаступник позивача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (т.с. 2 а.с. 214).

07 вересня 2019 року ОСОБА_3 уточнила вищезазначений позов (т.с. 2 а.с. 221 а-229), в якому:

- заявили вимоги до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про стягнення на її користь в порядку реституції недійсності правочину безпідставно набутих грошових коштів в сумі 116204,05грн., які були перераховані відповідачу її чоловіком ОСОБА_4, як переможцем публічних торгів від 06.08.2012р., які в подальшому були визнані недійсними, а також нарахованих на ці кошти процентів відповідно до ч.2 ст.1214, 536 ЦК України в сумі 32832,63 грн.;

- просила залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_4 в частині заявлених позовних вимог до ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила ті самі обставинами, що і позивач ОСОБА_4

Ухвалою суду першої інстанції від 01 жовтня 2018 року (т.с. 3 а.с. 13) до участі у справі за уточненим позовом ОСОБА_3 залучений ПАТ «Дельта Банк», як третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року (т.с. 3 а.с. 34-37) позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ЄРДПОУ 35037233, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнко, б.48-а, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2, безпідставно набуті грошові кошти в сумі 103631,12 грн. та відсотки за користування ними в сумі 29242,42 грн., усього 132873,54 грн. (сто тридцять дві тисячі вісімсот сімдесят три гривні 54 копійки).

Позивач ОСОБА_3, як правонаступник померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4, із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, третя особа ПАТ «Дельта Банк» та відповідач Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області подали апеляційні скарги.

Третя особа ПАТ «Дельта Банк» у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 102-105) просило рішення суду першої скасувати, позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без розгляду, судові витрати покласти на позивача.

Відповідач Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у своїй апеляційній скарзі (т.с. 3 а.с. 47-101) просив рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовити у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 3 а.с. 109).

Ухвалами апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеними апеляційними скаргами відкрито 20 листопада 2018 року та (т.с. 3 а.с. 111) 22 грудня 2018 року (т.с. 3 а.с. 127) відповідно, справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 3 а.с. 114, 129).

Сторона позивача не скористалась своїм правом на подачу апеляційному суду відзивів на вищезазначені апеляційні скарги у цій справі, станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом останні відсутні.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 16 січня 2019 року належним чином повідомлена через свого представника ОСОБА_6 (т.с. 3 а.с. 140-141), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, ОСОБА_3, як правонаступник померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4 у цій справі, не з'явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання ОСОБА_3, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4 у цій справі, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останньої за присутністю її представника ОСОБА_6 (т.с. 3 а.с. 140-141), а також представників третьої особи - ПАТ «Дельта Банк» - Єрьоміної Є.В. (т.с. 3 а.с. 137) та представників відповідача - Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Варфоломєєвої О.Є. (т.с. 3 а.с. 138) та Білецької К.О. (т.с. 3 а.с. 139).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цієї справи, що з'явилися, зокрема:

-представника третьої особи ПАТ «Дельта Банк» - Єрьоміної Є.В., яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що ПАТ «Дельта Банк» визнає той факт, що на виконання умов договору про відступлення права вимоги ПАТ «Укрсиббанк» перерахував ПАТ «Дельта Банк» 94375,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 10 від 17 жовтня 2012 року, наявним у матеріалах цієї справи (т.с. 1 а.с. 59); ПАТ «Дельта Банк» не звертався після цього з вимогами до боржника ОСОБА_10 з приводу вирішення питання про стягнення решти заборгованості за кредитним договором, а також до ВДВС чи суду з приводу заміни стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ПАТ «Дельта Банк», не отримував будь-якого виконавчого листа у ПАТ «УкрСиббанк» чи дублікатів останнього у суді для цього; ПАТ «Дельта Банк» не вважає за доцільне це робити, оскільки, відповідні строки збігли;

-представників відповідача - Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Варфоломєєвої О.Є. та Білецької К.О., які у тому числі на запитання апеляційного суду зазначали, що Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ПАТ «Укрсиббанк» було перераховано 102131,12 грн., що у тому числі підтверджується платіжним дорученням від 05 вересня 2012 року (т.с. 1 а.с. 158), наявним у матеріалах цієї справи; виконавче провадження закінчено, виконавчий лист повернутий стягувачеві ПАТ «УкрСиббанк», після визнання недійсними публічних торгів за рішенням суду виконавче провадження не відновлювалось, оскільки стягувач із виконавчим листом (ПАТ «УкрСиббанк») до ВДВС не звертався, ВДВС не вважає за доцільне за власною ініціативою скасовувати свою постанову про закінчення виконавчого провадження, витребувати виконавчий лист у стягувача та продовжувати виконавче провадження;

-- представника ОСОБА_3, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4 у цій справі ОСОБА_6, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що ОСОБА_3 лише після 21 серпня 2018 року (дати постановлення ухвали судом першої інстанції про залучення її правонаступником позивача у цій справі) могла подавати будь-які уточнення позову позивача у цій справі, що вона й зробила 07 вересня 2018 року, подавши заяву в порядку ст. 49 ЦПК України про уточнення позовних вимог, тому строк для подачі нею цієї заяви не міг бути пропущений та не пропущений; своєю заявою вона уточнила позовні вимоги позивача у цій справі з урахуванням висновків і мотивів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції, з яких було скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції у цій справі в частині позовних вимог до ПАТ «УкрСиббанк», викладених в ухвалі від 20 вересня 2017 року у цій справі (т.с. 2 а.с. 37-40), які є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій при новому розгляді цієї справи в цій частині; вона не змінювала одночасно підстави та предмет позову (безпідставно набуті грошові кошти), вона лише змінила розмір позовних вимог та замінила підставу для нарахування відсотків, які раніше просив стягнути позивач, з 625 ЦК України на 536 ЦК України;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги ПАТ «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у цій справі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017 року набрав законної сили ЦПК України в новій редакції, саме його нормами правильно керувався суд першої інстанції при новому розгляді цієї справи в частині та під час ухвалення оскаржуємого рішення у цій справі в силу вимог п. 9 Перехідних положень цього Кодексу, саме нормами останнього також має керуватись та керується апеляційний суд при апеляційному перегляді цієї справи.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_3, як правонаступник померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4 у цій справі, із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала, у тому числі в частині відмови в задоволенні частини її позовних вимог у цій справі.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів апеляційних скарг ПАТ «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст. ст. 15 -16, 215 - 216, 536, 1214 ЦК України, ст. ст. 2, 4 -5, 12 -13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що постановою державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ від 05.05.2010р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_10 Стягувачем є АТ «УкрСиббанк» (т.с. 1 а.с. 99).

06.08.2012р. в межах вказаного виконавчого провадження проведено прилюдні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1.

Публічні торги проведені ПП «Нива-В.Ш.» на підставі договору від 17.04.2012р. №0812031 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного між філією 08 ПП «НИВА-В.Ш.» та Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ (т.с. 1 а.с.18-19).

Згідно і протоколом №0812031-1/1 від 06.08.2012р. переможцем публічних торгів визнано ОСОБА_4, який запропонував 136550,00грн. (т.с. 1 а.с. 9).

16.08.2012р. ОСОБА_4, як переможцю торгів, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняк О.С. видано ввідоцтво про право власності на квартиру, зареєстроване в реєстрі за №3953. Право власності зареєстровано в установленому порядку (т.с. 1 а.с. 10-11).

Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угоди купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч.1 ст.215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ст. 203 вказаного Кодексу.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2014 р. в іншій цивільній справі ЄУН 2/337/19/2014, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2015р. та ухвалою ВССУ від 01.07.2015р., прилюдні торги з реалізації спірної квартири від 06.08.2012р. та видане ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на квартиру визнані недійсними (т.с. 1 а.с. 6-8, 13-17).

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Наслідком визнання недійсними прилюдних торгів, які належать до договорів купівлі-продажу нерухомого майна, є повернення сторін такого договору - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно із протоколом прилюдних торгів № 0812031-1/1 від 06.08.2012р. та банківських квитанцій переможець публічних торгів ОСОБА_4 вніс на депозитний рахунок Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ грошові кошти в сумі 116204,05 грн. та на рахунок ПП «Нива-В.Ш.» як організатора прилюдних торгів в якості гарантійного внеску та винагороди торгівельної організації - 20345,95грн. (т.с. 1 а.с. 9,54).

Згідно із розпорядженням державного виконавця Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ від 15.08.2012р. грошові кошти в сумі 116 204,05грн. розподілені наступним чином: 102131,12 грн. перерахувано на рахунок ПАТ «УкрСиббанк», як стягувача у виконавчому провадженні, 2359,82грн - на рахунок ГУ юстиції в Запорізьквй області як витрати на проведення виконавчих дій, 10213,11 грн. - на свій рахунок як виконавчий збір, 1500,00грн. - на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» як повернення авансового внеску стягувачу (т.с. 1 а.с. 20,158,177).

Також судом першої інстанції було правильно встановлено, що 08.12.2011р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, в т.ч. укладеним з ОСОБА_10 (т.с. 1 а.с. 56-58).

17.10.2012р. кошти у розмірі 94375,12 грн., які надійшли від Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, перераховані ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» (т.с. 1 а.с. 59).

Крім того, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 18.02.2016р. Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ на користь ОСОБА_4 добровільно повернуті грошові кошти в сумі 10213,11 грн., як виконавчий збір та 2359,82 грн. як витрати на проведення виконавчих дій (т.с. 1 а.с. 130, 136).

Первісний позивач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (т.с. 2 а.с. 53).

Правонаступником ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_3, яка 21.06.2017 р. звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка (т.с. 2 а.с. 95, 101, 150).

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи в межах заявлених вимог та заперечень сторін, оцінивши сукупність наданих суду доказів з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв'язку, суд першої інстанції правильно вважав, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України в порядку реституції недійсності прилюдних торгів від 06.08.2012р. як правочину на користь позивачки ОСОБА_3, яка є правонаступником померлого переможця цих торгів ОСОБА_4, підлягають поверненню грошові кошти, сплачені останнім на виконання своїх зобов'язань за зазначеним правочином.

При цьому, суд першої інстанції правильно вважав, що грошові кошти підлягають стягненню з відповідача Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, оскільки, виходячи зі змісту укладеного між Хортицьким ВДВС та ПП «Нива-В.Ш.» договору №0812031 від 17.04.2012р. ВДВС передає ПП «Нива-В.Ш.» нерухоме майно для реалізації, яка здійснюється від імені ВДВС, ПП «Нива-В.Ш.» є лише організатором прилюдних торгів, сума коштів від реалізації нерухомого майна за виключенням винагороди організатору перераховується покупцем ВДВС.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що продавцем за укладеним за результатами публічних торгів від 06.08.2012р. договором є ВДВС, тому у зв'язку з визнанням таких торгів недійсними отримані ним від ОСОБА_4 грошові кошти підлягають поверненню покупцю в порядку ч.1 ст. 216 ЦК України.

Той факт, що після отримання відповідачем від ОСОБА_4 грошових коштів в загальній сумі 116204,05грн., частина їх була перерахована стягувачу за виконавчим провадженням ПАТ «УкрСиббанк», а останнім - ПАТ «ДельтаБанк», не впливає на висновки суду, оскільки в даному випадку застосовується реституція недійсності правочину, яка передбачає повернення безпідставно отриманого саме сторонами правочину, якими, як вже зазначалось, є продавець - Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ, покупець - ОСОБА_4 ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» не є сторонами правочину. Перераховані на їх користь грошові кошти підлягають поверненню на вимогу ВДВС в порядку регресу.

Визначаючи суму грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в порядку ч. 1 ст. 216 ЦК України, суд першої інстанції правильно виходив із того, що на виконання умов договору купівлі-продажу, укладеного за результатами публічних торгів від 06.08.2012р., покупець ОСОБА_4 вніс на рахунок відповідача - Хортицького ВДВС м. Запоріжжя 116204,05 грн.

Разом з тим, в ході розгляду даної цивільної справи Хортицький ВДВС Запорізького МУЮ добровільно повернув ОСОБА_4 частину грошових коштів в загальній сумі 12572,93 грн (10213,11 грн. як виконавчий збір + 2359,82грн. як витрати на проведення виконавчих дій), у зв'язку з чим на той час позивач ОСОБА_4 відмовився від частини своїх позовних вимог і провадження в цій частині було закрито.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають безпідставно набуті грошові кошти в сумі 103631,12 грн. (116204,05грн. - 12 572,93грн.), а не як було заявлено позивачкою - 116204,05грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у випадку визнання правочину недійсним набуте за таким правочином майно вважається безпідставно набутим і до вимог про його повернення застосовуються положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу).

Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

В постанові №6-1412цс16 від 07.09.2016р. ВСУ зробив правовий висновок, згідно з яким у разі не визначення договором розміру процентів за користування чужими грошовими коштами після спливу строку на повернення він застосовується на рівні облікової ставки НБУ.

Виходячи з вищевказаних вимог діючого законодавства, обставин даної справи, суд першої інстанції правильно вважав позовну вимогу позивачки ОСОБА_3 про стягнення з відповідача процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами законною та обґрунтованою.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно не погодився із наданим позивачкою розрахунком розміру процентів, оскільки вони нараховані нею на суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 116204,05 грн. за період з 25.02.2016р. по 03.01.2018р., в той час, коли частина цієї суми в розмірі 12 572,93 грн. була добровільно повернута відповідачем ОСОБА_4 18.02.2016 р.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що за визначений позивачкою період проценти повинні бути нараховані на суму безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 103631,12 грн., у зв'язку з чим суд першої інстанції правильно зробив власний розрахунок процентів, застосувавши розмір облікової ставки НБУ та кількість днів нарахування, які зазначені позивачкою.

Так, за період з 26.02.2016р. по 21.04.2016р. (57дн) при обліковій ставці НБУ 22% розмір процентів становить: 103631,12грн :100 х 22 :365дн х57дн=3560,36грн.

- за період з 22.04.2016р. по 26.05.2016р. (35дн) при обліковій ставці НБУ 19%: 103631,12грн :100 х 19 :365 х35=1888,07грн.

- за період з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. (28дн) при обліковій ставці НБУ 18%: 103631,12грн :100 х 18 :365 х28=1430,96грн.

- за період з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. (35дн) при обліковій ставці НБУ 16,5%: 103631,12грн :100 х 16,5 :365 х35=1639,64грн.

- за період з 29.07.2016р. по 15.09.2016р. (49дн) при обліковій ставці НБУ 15,5%: 103631,12грн :100 х 15,5 :365 х49=2156,38грн.

- за період з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. (42дн) при обліковій ставці НБУ 15%: 103631,12грн :100 х 15 :365 х42=1788,70грн.

- за період з 28.10.2016р. по 13.04.2017р. (168дн) при обліковій ставці НБУ 14%: 103631,12грн :100 х 14 :365 х168=6677,82грн.

- за період з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. (42дн) при обліковій ставці НБУ 13%: 103631,12грн :100 х 13 :365 х42=1550,21грн.

- за період з 26.05.2017р. по 26.10.2017р. (154дн) при обліковій ставці НБУ 12,5%: 103631,12грн :100 х 12,5 :365 х154=5465,48грн.

- за період з 27.10.2017р. по 15.12.2017р. (59дн) при обліковій ставці НБУ 13,5%: 103631,12грн :100 х 13,5 :365 х59=2261,43грн.

- за період з 16.12.2017р. по 04.01.2018 (20дн) при обліковій ставці НБУ 14,5%: 103631,12грн :100 х 14,5 :365 х20=823,37грн.

Усього розмір нарахованих процентів становить 29242,42грн.

При вищевикладених встановлених судом першої інстанції фактичних обставинах цієї справи, суд першої інстанції правильно вважав, що стягненню з відповідача на користь позивача у цій справі підлягають безпідставно набуті грошові кошти в сумі 103631,12 грн. та нараховані на цю суму проценти в розмірі 29242,42 грн., усього 132 873,54 грн., у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Доводи апеляційних скарг ПАТ «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію учасників цієї справи - третьої особи та відповідача, яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності; с уд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи, реалізації прав сторін у цій справі, судом першої інстанції заслуховувались пояснення всіх учасників цієї справи, досліджувались докази сторін тощо.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів у спростування позову позивача у цій справі в частині його задоволення.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України також сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційних скарг третьої особи - ПАТ «Дельта Банк» та відповідача - Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. 2 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі, є матеріали звернень Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до суду першої інстанції з метою отримання письмової ухвали суду першої інстанції про заміну відповідача ПАТ «Укрсиббанк» на Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при новому розгляді цієї справи у скасованій частині рішення суду першої інстанції (т.с. 3 а.с. 61-101), які були додані Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до його апеляційної скарги у цій справі.

Проте, останніми не спростовуються правильно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини цієї справи та правильні висновки суду першої інстанції за результатами вирішення цієї справи по суті.

Докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та учасниками цієї справи апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Процесуальне порушення у вигляді непостановлення судом першої інстанції окремої письмової ухвали, а лише протокольної, (при новому розгляді цієї справи судом першої інстанції лише в частині позовних вимог позовних вимог позивача до ПАТ «УкрСиббюанк») про заміну відповідача ПАТ «УкрСиббанк» на Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внаслідок прийняття до розгляду заяви ОСОБА_3, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4 у цій справі, в порядку ст. 49 ЦПК України (т.с. 2 а.с. 201а-229), та, відповідно, залишення без розгляду позовних вимог позивача до ПАТ «Укрсиббанк» у цій справі, не призвело до неправильного вирішення цієї справи по суті, а тому не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі за результатами вищезазначених апеляційних скарг відповідача та третьої особи у цій справі.

Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області копію заяви (позову) позивача в порядку ст. 49 ЦПК України ОСОБА_3 від 07.09.2018 року (т.с. 2 а.с. 201а -229), отримав до 01.10.2018 року (т.с. 3 а.с. 7-8).

Представник Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Білецька К.О. була присутня у судовому засіданні у цій справі 01.10.2018 року, що підтверджується протоколом судового засідання від 01.10.2018 року (т.с. 3 а.с. 12) та звукозаписом судового засідання, наявним у матеріалах цієї справи, розгляд цієї справи було відкладено на 04 жовтня 2018 року, представник ВДВС Білецька К.О. отримала судову повістку на наступне судове засідання у цій справі у суді першої інстанції особисто (т.с. 3 а.с. 15).

Однак, до суду першої інстанції у судове засідання 04 жовтня 2018 року та 16 жовтня 2018 року у цій справі представник Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з'явився (т.с. 3 а.с. 25, 33 протоколи судових засідань).

Таким чином, з дня отримання копії заяви позивача в порядку ст. 49 ЦПК України у цій справі у Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було понад 15 днів для подачі відзиву на вищезазначену заяву (позов) ОСОБА_3, як правонаступника у цій справі, та доказів, які ВДВС вважав за необхідне надати суду у матеріали цієї справи.

Проте, Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не скористався своїм правом на це без поважних причин.

Звідси, доводи Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про позбавлення його судом першої інстанції зробити останнє ґрунтуються на припущеннях.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Встановлено, що провадження у цій справі було відкрито судом першої інстанції ще 16 грудня 2015 року (т.с. 1 а.с. 38), позивач ОСОБА_4 вже помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не дочекавшись остаточного рішення суду у цій справі.

Звідси, зрозумілим є бажання суду першої інстанції у цій справі розглянути у найкоротшій термін при новому розгляді цієї справи в частині, дотриматись розумних строків розгляду цієї справи.

Описки в оскаржуємому рішенні суду першої інстанції у цій справі чи в інших процесуальних документах у цій справі (т.с. 3 а.с. 14) також не можуть бути підставою для скасування останнього апеляційним судом, а могли чи можуть бути виправлені у подальшому судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України.

Підстави для закриття провадження у цій справі в частині позовних вимог ОСОБА_3, як правонаступника померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивача ОСОБА_4, до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування ними, передбачені ст. 255 ЦПК України, відсутні.

Раніше предметом розгляду у цій справі були інші за своїм змістом позовні вимоги позивача ОСОБА_4 до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та процентів за користування ними, провадження за якими було закрито у цій справі ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2016 року (т.с. 1 а.с. 147), яка набрала законної сили та була чинною на час ухвалення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі та є таковою на час апеляційного перегляду цієї справи апеляційним судом.

Належні, допустимі докази протилежного у цій справі відсутні.

Дійсно, в силу вимог ст. 49 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, з урахуванням змін, внесених Законом № 2234-VIII від 07.12.2017,: у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені ч. 3 цієї статті (до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви; у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі), лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 лише з 21 серпня 2018 року (дати постановлення ухвали судом першої інстанції про залучення її правонаступником позивача у цій справі т.с. 2 а.с. 214) могла подавати будь-які уточнення позову позивача у цій справі, що вона й зробила 07 вересня 2018 року, подавши заяву в порядку ст. 49 ЦПК України про уточнення позовних вимог (т.с. 2 а.с. 201а-230).

При вищевикладених обставинах, строк для подачі ОСОБА_3 вищезазначеної заяви не міг бути пропущений та не пропущений.

Своєю заявою ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги позивача у цій справі з урахуванням висновків і мотивів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції, з яких було скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції у цій справі в частині позовних вимог до ПАТ «УкрСиббанк», викладених в ухвалі від 20 вересня 2017 року у цій справі (т.с. 2 а.с. 37-40), які є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанцій при новому розгляді цієї справи в цій частині (ст. 338 ч. ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. 417 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

При цьому, встановлено, що ОСОБА_3 не змінювала одночасно підстави та предмет позову (безпідставно набуті грошові кошти), вона лише змінила розмір цих позовних вимог та підставу для нарахування відсотків (ст. 536 ЦК України), які раніше просив стягнути позивач (ст. 625 ЦК України).

При вищевикладених обставинах, з урахуванням висновків і мотивів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суду касаційної інстанції, з яких було скасовано судові рішення у цій справі в частині (т.с. 2 а.с. 37-40), приймаючи до уваги, що на підставі укладеного спеціалізованою організацією ПП «Нива-В.Ш.» з Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області договору ця організація під час укладення на торгах договору 06 серпня 2012 року виступала представником Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, то стороною такого договору, а отже і продавцем, Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, в разі визнання такої угоди недійсною наслідком цього є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція (ст. 216 ЦК України) як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин, Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є належним відповідачем у цій справі.

Хортицький ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у цій справі не надав суду першої чи апеляційної інстанцій свого контррозрахунку суми позовних вимог позивача у цій справі в частині їх задоволення та належних, допустимих доказів в обґрунтування останнього.

Апеляційний суд вважає, що при вищевикладених встановлених фактичних обставинах цієї справи вказаний спосіб захисту порушеного права позивача у цій справі відповідає закону та є ефективним.

За таких обставин, доводи апеляційних скарг ПАТ «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що суд першої інстанції хоча й послався в оскаржуємому рішенні у мотивувальній її частині на ст. 141 ЦПК України, проте встановлено, що фактично останній в оскаржуємому рішенні не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою осіб, які беруть участь у справі, в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови третій особі та відповідачу у задоволенні їх вищезазначених апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції у цій справі, останні не мають права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. 338 ч. ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384, 417, п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Хортицького ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.01.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.