Справа № 127/2-6568/10
Провадження № 22-ц/801/2530/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Панасюка О.С.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Федчишена С.А. в місті Вінниці, зі складенням її повного тексту 04 листопада 2019 року,

у справі № 127/2-6568/10 за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивовано тим, що ухвалами Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 квітня 2010 року та від 18 травня 2010 року накладено арешт на автомобіль марки «Мерседес Бенс 260Е», д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за заявником. На сьогоднішній день спір вирішено по суті, рішення суду в справі набрало законної сили, виконавчих проваджень немає, а тому він просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 квітня 2010 року у виді накладенні арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенс 260Е», д.н. НОМЕР_1 та скасувати арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2010 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2019 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду передбачає стягнення грошової суми. Заявник, звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову будь-яких доказів про виконання цього рішення не надав, як і доказів того, що відпала потреба в забезпеченні позову або змінились обставини, які стали підставою для забезпечення позову.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване судове рішення й ухвалити нове, яким заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що й у заяві про скасування заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з вимогами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 квітня 2010 року по справі №2-3391/10 в порядку забезпечення позову накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.39).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 травня 2010 року по справі №2-3391/10 в порядку забезпечення позову накладено арешт на автомобіль Great Wall, модель Hover 2.4 CC6672LB, рік випуску 2008, колір білий, тип ТЗ-легковий автомобіль В, шасі НОМЕР_2 , двигун 2351, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання ПАТ «Укрсиббанк» (т.1 а.с.47).

12 листопада 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до відповідача ОСОБА_1 задоволено, стягнуто заборгованість за кредитним договором №0 від 05.06.2008 в сумі 489 684,41 грн., судовий збір в сумі 1 700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. (т.1 а.с.107).

20 квітня 2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу №05/12, згідно додатку 1 до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0 (т.1 а.с.158-161).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2013 року заявнику ТОВ «Кредекс Фінанс» відмовлено в заміні стягувача по справі, оскільки виконавче провадження не було відкрито (т.1 а.с.177), яку залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 жовтня 2013 року (т.1 а.с.214-215).

Отже, в матеріалах справи відсутні докази про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення у справі №2-6568/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 09 листопада 2010 року скасовано заходи забезпечення позову ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що були вжиті за ухвалою Ленінського районного суду міста Вінниці від 30 квітня 2010 року, у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (т.1 а.с.103).

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи дане питання суд також наряду з іншим має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності залишення чи скасування вжитих раніше заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог як особи, за клопотанням якої було забезпечено позов, так і обґрунтованості доводів учасника процесу, який просить їх скасувати, з метою забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Приймаючи до уваги те, що в заяві про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 не обґрунтовано, що ухвалами Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 квітня 2010 року та від 18 травня 2010 року по справі №2-3391/10 накладено арешт саме на належний йому на праві власності автомобіль марки «Мерседес Бенс 260Е», д.н. НОМЕР_1 , відповідних доказів не надано, як і не надано доказів про виконання рішення суду, тому відсутні підстави для її задоволення, що не позбавляє права заявника звернутися до суду з такою заявою після усунення зазначених недоліків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не вказують на неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке б призвело до неправильного вирішення питання.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За змістом статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

О. С. Панасюк