Справа №409/2833/18
Пров.№2/409/391/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

за участю позивача: ОСОБА_2

за участю відповідача: ОСОБА_3

за участю представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано. Від спільного життя вони мають двох доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою та продовжує навчання в університеті митної справи та фінансів у м.Дніпрі на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання тобто до 01.07.2021 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що вони з відповідачем розірвали шлюб 2015 році, однак проживали однією сім'ї до лютого 2018 року. Вони разом приймали рішення щодо вступу доньки до університету митної справи та фінансів у м.Дніпрі, а також щодо проживання дитини у найманій квартирі. В лютому 2018 відповідач покинув родину, діти залишились проживати з нею. До грудня 2018 року відповідач надав матеріальну допомогу доньці шляхом перерахування коштів на її картку, однак потім припинив. Вважає, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Після того, як відповідач відмовився надавати допомогу доньці, позивачці допомагають сплачувати кошти, пов'язані з навчанням доньки, її батьки. Наполягала на задоволенні своїх позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що з позивачкою він не проживає з лютого 2018 року та з грудня 2018 року не надає матеріальної допомоги на навчання доньки. Він є інвалідом, в лютому 2019 лікувався від гіпертонії. На даний час він проживає окремо та винаймає квартиру. Приживає з жінкою. Грошей хватає тільки на оплату за квартиру та на продукти харчування. За спільною домовленістю до листопада 2018 року позивач отримувала його пенсію та розпоряджалася грошима на власний розсуд, потім банківську картку йому повернула. Пояснив, що в нього не має матеріальної можливості надавати доньці матеріальну допомогу та заперечував проти задоволення позовних вимог. Підтвердив, що ним з позивачем спільно приймалося рішення про проживання доньки не в гуртожитку, а в найманій квартирі напередодні вступу у ВНЗ. До грудня 2018 року він надавав повнолітній доньці допомогу, оскільки мав таку можливість.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив суду, що його довіритель є інвалідом, людиною з обмеженими можливостями, оскільки в нього одна нирка, що має негативні наслідки для працевлаштування. До грудня 2018 року картка, на яку він отримує пенсію по інвалідності, була у позивачки та вона розпоряджалася його пенсією. Окрім того, до грудня 2018 року матеріальний стан відповідача дозволяв йому допомагати доньці. При цьому, сторони домовлялись, що донька тільки на першому курсі проживатиме у найманій квартирі. Окрім того, позивачці допомагають її батьки. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки він не має можливості сплачувати аліменти. Пенсію він отримує мінімальну. Розмір заробітної плати невеликий. Окрім цього, відповідач винаймає квартиру та сплачує за неї.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася , надала заяву про розгляд справи в її відсутність. В підготовчому засіданні позовні вимоги позивача підтримала.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЕД №121975 батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.08.2015 року (а.с.10).

Згідно довідки від 29.11.2018 року вих.№ 12.2-35/542 ОСОБА_5 навчається на другому курсі технічного факультету університету митної справи та фінансів на бюджетній основі, денна форма навчання. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавра до липня 2021 року (а.с.14).

Відповідно до довідки про заробітну плату та доходи, надану відділом освіти Білокуракинської селищної ради 04.12.2018 року вих. № 206, ОСОБА_2 працює в ДНЗ "Сонечко" помічником вихователя та за період з червня 2018 року по листопад 2018 року отримала дохід в розмірі 24664,27 грн. (а.с.15).

Згідно дублікатів чеків, наданих ОСОБА_3, на рахунок ОСОБА_5 він перерахував: у вересні 2017р. - 1503 грн., в жовтні 2017р. 500 грн., в листопаді 2017 р. - 3500 грн., в грудні 2017р. - 4000 грн., в січні 2018р. - 2250 грн., в березні 2018р. - 500 грн., в травня 2018р. - 4000 грн., в червні 2018р. - 1000 грн., в липні 2018р. - 2800 грн., в серпні 2018р. 2000 грн., у вересні 2018р. - 3800 грн., у жовтня 2018 р. - 6500 грн., в листопаді 2018 р. - 1000 грн. (а.с.32-57).

Відповідно до довідки від 11.02.2019 року вих.№ 231 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Білокуракинському об'єднаному УПФУ Луганської області та отримує пенсію по інвалідності з 30.05.2014 року довічно (а.с.59).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 працює в ТОВ "Буковина-транс" на посаді водія а/з та з грудня 2018 року по березень 2019 року отримав дохід в розмірі 18601 грн. (а.с.69).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст.200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач отримує пенсію. В довідці про отримання пенсії її розмір не зазначений. Відповідач повідомив, що він отримує мінімальну пенсію.

Згідно ст. 7 Закону України «ПроДержавний бюджет України на 2019 рік» для осіб, які втратили працездатність, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року в розмірі 1497 гривень.

Доводи представника відповідача про те, що відповідач в силу своєї інвалідності є людиною з обмеженими можливостями та стан його здоров'я має негативні наслідки для працевлаштування, спростовується встановленими в судовому засіданні обставинами щодо праці відповідача. Надане відповідачем підтвердження його звернення до лікаря невропатолога 06.02.2019 (а.с.58) свідчить лише про те, що він звертався до лікаря і йому було призначене лікування. При цьому, відповідач не надає доказів, що на його лікування були витрачені кошти. Також, таке звернення є разовим. Окрім того, відповідач не зазначає і нічим не підтверджує, що він потребує та (або) періодично проходить лікування та несе значні витрати з приводу хвороби, щодо якої йому встановлено інвалідність.

Відповідач працює, отримує заробітну плату. Його сукупний дохід за місяць (заробітна плата + пенсія) є більшим, ніж щомісячний дохід позивача, що вбачається із наданих суду довідок про доходи сторін.

Доказів, які підтверджують проживання відповідача у винайманій квартирі, суду не надано.

Доводи представника відповідача щодо наявності у позивача інших можливостей винаходження матеріальних активів у вигляді допомоги її батьками не заслуговують уваги, оскільки допомога батьків є добровільною, може в будь-який момент припинитися і не залежить від волі позивача. При цьому відповідач також має батьків.

Окрім того, не є слушними посилання відповідача та представника відповідача про зміну його матеріального стану з грудня 2018 року на такий, що позбавляє його можливості утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки суду не надано доказів, що до грудня 2018 року він мав дохід значно більший. При цьому до грудня 2018 року він мав можливість і надавав допомогу своїй повнолітній доньці, яка продовжує навчання.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

На підставі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 200 СК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 77-81, 141, 200, 259, 263-265, 272-273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1, аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 17.12.2018 року, та до закінчення навчання, тобто до 01.07.2021 року.

Рішення в частині стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм №001694785, орган видачі- 4445, дата видачі26.03.2018 року , зареєстрована за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серія ЕМ №920417, виданий Білокуракинським РВ УМВС України у Луганській області 26.03.2001р., зареєстрований за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1.

Третя особа - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт серія ЕЛ №018676, виданий Білокуракинським РВ УМВС України у Луганській області 24.10.2015р., зареєстрована за адресою: пров.Жовтневий АДРЕСА_1.

Представник відповідача - ОСОБА_4, адреса: вул. Центральна буд. 66 офіс 308 смт. Білокуракине Луганської області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 920 від 19.02.2009 року.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_6

Повне судове рішення складено 12.04.2019 року.