Справа № 345/65/18
Провадження № 22-ц/4808/176/19
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 01 листопада 2018 року, в складі судді Миговича О.М., у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 є власником істотної участі в ПАТ «Банк «Київська Русь» з прямою участю а акціонерному капіталі в розмірі 29,4%, а ОСОБА_3 має поточний рахунок в ПАТ «Банк «Київська Русь», на якому залишись кошти в розмірі 1 310 000,00 грн.

Посилаючись на втручання у їх права, зокрема права власності, просили визнати недійсним укладений 05 лютого 2016 року в результаті проведення аукціону з продажу майна ПАТ «Банк «Київська Русь» договір купівлі-продажу №68 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачкою ОСОБА_4 стосовно житлового будинку та земельної ділянки по вул. Гоголя, 27 в м. Калуші.

В обгрунтування позовних вимог зазначили, що 19 березня 2015 року Постановою правління НБУ №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а 16 липня 2015 року Правління НБУ прийняло постанову №460 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідації з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на цей же строк.

23 червня 2016 року рішенням виконавчої дирекції фонду №1706 від 01.09.2016 року було змінено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Білій Ірині Володимирівні з 05.09.2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року було визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

З моменту набрання Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року законної сили - постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» втратили юридичну силу та не створюють правових наслідків з моменту їх прийняття.

У зв»язку з цим, рішення Фонду від17 липня 2015 року про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» прийняті на підставі скасованих у судовому порядку постанов Правління НБУ не створюють правових наслідків, відповідно усі укладені правочини за участю Уповноваженої особи ФГВФО є незаконними.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 14 лютого 2018 року до участі у справі залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 01 листопада 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

На дане рішення представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Апелянти посилаються на те, що суд не дав належної оцінки тому що договір купівлі-продажу є недійсним, оскільки укладений всупереч норм Закону та інтересам вкладників та інших кредиторів банку.

Фактично в результаті укладення відповідачами договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки за адресою по вул. Гоголя, 27 в м. Калуші були порушені права позивачів та їх законні інтереси.

Даний договір унеможливлює апелянту ОСОБА_3, який має поточний рахунок в ПАТ «Банк «Київська Русь», повернути свої кошти в розмірі 1 310 000 грн., які залишились на рахунку.

Суд першої інстанції посилався на те, що при укладенні договору купівлі-продажу його законність та правомірність була перевірина нотаріусом, що є незаконним, оскільки відповідно до положень ст.ст. 3, 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси не здійснюють перевірку правочинів на відповідність їх вимогам закону. Така вимога не відноситься до загальних вимог визначених ст.203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Посилаючись на зазначені обставини апелянти просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» у відзиві на апеляційну скаргу заперечив вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Банк «Київська Русь» Баранов О.В., відповідач ОСОБА_4 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на її необгрунтованість.

Апелянти ОСОБА_3, ОСОБА_1та його представник ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення вищезазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що докази наведені позивачами в обгрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для визнання договору купівлі-продажу житлвоого будинку та земельної ділянки - недійсним

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 31 грудня 2015 року відбулося проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна ПАТ «Банк «Київська Русь» на електронному торговому майданчику ТБ «Перспектива Коммодіті». Одним із лотів була земельна ділянка площею 0,0500 га та домоволодіння площею 79,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Ціна реалізації земельної ділянки та домоволодіння склала - 338 600,00 грн.

05 лютого 2016 року в результаті проведення аукціону, між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки по вул. Гоголя, 27 в м. Калуші, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В., зареєстрований в реєстра за № 68. (а.с.56-57).

Договір від імені продавця ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговані повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» - Волковим О.Ю., який діє на підставі постанови Правління НБУ від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», рішення Виконавчої дирекції Фондуг гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь», рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.12.2015 року № 295 про внесення змін до рішення та Виписки з з про токолу засілдання Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.12.2015 року про затвердження пропозицій уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» про порядок реалізації мана.

Позивачі в обгрунтування позовних вимог про визнання укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки недійсним посилался на те, що такий договір договір укладений всупереч норм Закону та інтересів вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до положень п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивачі не надали суду належних доказів порушення їх прав та законних інтересів, зокрема як власника істотної участті банку та вкладника банку внаслідок укладення між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про те, що спірний договір купівлі-продажу не суперечить нормам чинного законодавства, що регулює відносини купівлі-продажу, не суперечить загальним засадам укладення правочину, тому підстав передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України для визнання його недійсним не встановлено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оспорюваний договір унеможливлює апелянту ОСОБА_3, який має поточний рахунок в ПАТ «Банк «Київська Русь», повернути свої кошти в розмірі 1 310 000 грн які залишились на рахунку не заслуговують на увагу, оскільки останній у встановленому законом порядку вправі звернутися з вимогою щодо повернення банком його грошового вкладу. За відчужене нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділнку відповідачем ОСОБА_4 сплачено грошову суму за ціною встановленою за результатами торгів на аукціоні який відбувся 31 грудня 2015 року у формі електронного аукціону - ТБ «ПЕРСПЕКТИВА -КОМОДІТІ» у порядку встановленому договором.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 оспорює законність процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» не дає підстав для висновку про недійсність договору купівлі-продажу, укладеного в процесі процедури ліквідації банку.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі, постановив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 01 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин