КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09квітня 2019 року м. Київ

Справа №361/7420/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/958/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Радзівіл А.Г. 23 квітня 2018 року у місті Бровари, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 03 жовтня 2012 року ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 2800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 08 листопада 2017 року має заборгованість перед позивачем у розмірі 37292,65 грн, яка складається з: 2634,16 грн - заборгованість за кредитом; 29206, 46 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3200,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1752,03 грн - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37292, 65 грн, а також судові витрати в сумі 1600, 00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надано доказів про відкриття карточного рахунку на ім'я відповідача та номер карткового рахунку, доказів про отримання кредитної картки, доказів про повноваження особи укладати від імені Банку договори, не надано докази про ознайомлення з Правила надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, також не може бути належним і допустимим доказом у справі розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2012 року, складений банком станом на 08 листопада 2017 року, оскільки позивачем не доведено факту погодження між сторонами при укладенні договору підстав та умов нарахування відсотків, сплати комісії та пені.

Не погодилось із вказаним рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог вказав на те, що Умови та Правила надання банківських послуг не підписані відповідачем, а тому відсутні кредитно-правові відносини між відповідачем та Банком. Позивач зазначає, що відповідач висловив згоду про укладення кредитного договору підписавши Анкету-заяву, з якої вбачається, що відповідач погодився з тим, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, та він згоден з Умовами, Правилами та Тарифами. Таким чином, укладення кредитного договору вказаним вище способом не суперечить законодавству України.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 03 жовтня 2012 року була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, згідно якої вона виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку кредитка «Універсальна» /а.с.4/.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що відповідно до умов кредитного договору №б/н від 03 жовтня 2012 року ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 2800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в сумі 37292, 65 грн, яка підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.3/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов і правил. Разом з тим, наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, але не мають підпису позичальника та не зазначено період їх дії.

Анкета-заява від 03 жовтня 2012 року містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. У заяві зазначено про вид картки, яка має бути видана - платіжна картка кредитка «Універсальна», проте із зазначеної заяви не вбачається що банком відкрито картковий рахунок на ім'я відповідача та номер карткового рахунку, отримання кредитної картки ОСОБА_2, та ознайомлення відповідача саме з Правила надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, у зв'язку з цим, із вказаної заяви не можна зробити висновок, на які саме умови обслуговування, запропоновані банком, погодилась відповідач.

Також, при пред'явленні позову, банком надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» у якому містяться умови щодо пільгового періоду, базової кредитної ставки, неустойки /а.с.5/, проте використання наведених тарифів є можливим лише за умови належного ознайомлення позичальника з ними, та отримання кредитних коштів. З матеріалів справи не вбачається чи отримував відповідач кредитні кошти, та чи ознайомився він саме з тими тарифами, які надані банком, який пільговий період був погоджений сторонами.

А отже, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Суду першої інстанції не були надані банківські та/або інші фінасово-розрахункові документи на підтвердження вказаних обставин і взагалі доказів щодо відкриття рахунку за кредитною карткою «Універсальна».

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є доказом, який підтверджує надання кредиту відповідачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості.

Долучена до апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» копія фото відповідача з кредитною карткою не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки не була подана і не була заявлена як доказ в суді першої інстанції, не була предметом його дослідження. При цьому позивачем не вказано поважності причин ненадання таких доказів до суду першої інстанції, що унеможливлює їх прийняття на стадії розгляду справи апеляційним судом.

Доводи викладені у апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права та підстави до його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук