Провадження №2/447/121/19
Справа №447/1837/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

15.02.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу,

встановив:

31.07.2018 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. Позивач просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 316 651 грн. за договором позики та 10 000 грн. моральної шкоди, а також стягнути в її користь понесені нею судові витрати. Позов мотивує тим, що 30 червня 2015 року між нею та відповідачем по справі ОСОБА_2 було укладено договір позики грошових коштів, який був оформлений відповідною письмовою розпискою, написаною власноручно відповідачем . Згідно вказаного договору позики позивач передала відповідачу у справі грошові кошти в сумі 316651 грн., котрі відповідач зобов'язувалась повернути. На неодноразові прохання позивача повернути їй зазначені кошти відповідач не реагує. У зв'язку з наведеним, позивач 28.10.2017 звернулась у Франківський ВП ГУНП у Львівській області із відповідною заявою, однак Франківським ВП ГУНП у Львівській області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження стосовно відповідача по справі, при цьому було встановлено у самій постанові, що відповідач дійсно винна грошові кошти позивачу. Також ОСОБА_1 зазначає, що зазначеними діями ОСОБА_2 заподіяла їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000 грн. А тому, у зв'язку зз наведеним, була змушена звернутись в суд із вказаним позовом.

30.08.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Зазначена ухвала та матеріали двічі надсилались відповідачу, на офіційному сайті суду було розміщено оголошення про виклик відповідача, однак ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подала.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 316651 грн., що стверджується відповідною розпискою від 30.06.2015 (а.с. 9). Зазначена розписка написана відповідачем власноручно, кінцевий термін за вказаною розпискою настав, однак відповідач позичені кошти не повернула.

Правовідносини, що виникли між сторонами ґрунтуються на вимогах норм ЦК України щодо зобов'язань та їх виконання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 23 ЦК України встановлено право кожної особи на відшкодування шкоди завданої порушенням її прав. А тому, вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача є підставними та підлягають до задоволення, оскільки протиправними діями ОСОБА_2Я позивачу було завдано душевних страждань та переживань пов'язаних із неповерненням коштів, раніше отриманих у позику від позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви додано платіжне доручення про сплату позивачем судового збору в розмірі 3266,51 грн. грн., а отже , враховуючи задоволення позову, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 3266,51 грн.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 316 651 (триста шістнадцять тисяч шістсот п'ятдесят одну) гривню 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3266,51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 15.02.2019.

Суддя Павлів В. Р.