Справа № 161/2861/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гринь О. М.
Провадження № 22-ц/802/391/19 Категорія: 2 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

представника позивача - Ольховського М.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника позивача публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Домальчука Романа Володимировича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»(надалі ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим що 18.01.2008 року ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, було укладено кредитний договір № 06/08-І/02, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 30 000,00 доларів США з 18.01.2008 року по 17.01.2028 року зі сплатою 12,9 % річних, а позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів у передбачені цим договором строки.

ОСОБА_3 свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 17 лютого 2016 року сума заборгованості складає 8 958,03 дол. США та 12 652,56 грн., що складається з строкової заборгованості за кредитом 8 143,91 дол. США, поточної заборгованості по процентам 48,80 дол. США, простроченої заборгованості по процентах 765,32 дол. США та 12 652,56 грн. заборгованості по пені. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8 958,03 дол. США та 12 652,56 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 06/08-І/02 від 18.01.2008 року в розмірі - 2112 доларів США 88 центів, що станом на дату ухвалення рішення становить 57613 гривень 23 копійки, а також пеню за прострочення платежів по процентах в розмірі 2733 гривні 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати по справі, а саме 1727 гривень 23 копійки судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ АБ «Укргазбанк», покликаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.01.2008 року ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони, було укладено кредитний договір № 06/08-І/02 (а.с. 4-6).

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 30 000,00 доларів США з 18.01.2008 року по 17.01.2028 року зі сплатою 12,9 % річних.

Відповідно до п. 3.1.7 кредитного договору банк зобов'язався нарахувати проценти на залишок заборгованості за кредитом за період з дня одержання кредиту до його погашення, враховуючи перший день видачі кредиту та не враховуючи останній день користування кредитом. Відповідно до п. 3.1.10 кредитного договору банк зобов'язався на залишок простроченої заборгованості за кредитом нараховувати проценти за ставкою 13,9% річних.

Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язався здійснювати повернення кредиту та сплату процентів у передбачені цим договором строки.

Судом також встановлено, що 19.12.2013 року в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06/08-І/02. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2014 року позовну заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України визначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 17 лютого 2016 року сума заборгованості складає 8 958,03 дол. США та 12 652,56 грн., що складається з строкової заборгованості за кредитом 8 143,91 дол. США, поточної заборгованості по процентам 48,80 дол. США, простроченої заборгованості по процентах 765,32 дол. США та 12 652,56 грн. заборгованості по пені.

19.12.2013 року позивач звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості, яка становила 9692,51 дол. США, а заборгованість по пені - 2733,69 грн..

За період з 20.12.2013 року по 19.12.2018 року відповідачем було сплачено борг у сумі - 7579,63 дол. США.

За таких обставин, оскільки банк пред'явив до позичальника вимоги щодо дострокового повернення кредиту, звернувшись з позовом до суду 19.12.2013 року, а тому у позивача припинилося право нараховувати проценти та неустойку після цієї дати, враховуючи, що відповідачем сплачено борг у сумі 7579,63 дол. США, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що з ОСОБА_3 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 2112,88 дол. США (9692,51-7579,63) та 2733,69грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм Цивільного кодексу України, якими врегульовано порядок та строки виконання зобов'язань у відносинах, що стосуються позики, зокрема, статей 1048, 1049, 1050 ЦК України є безпідставними, оскільки судом першої інстанції правильно застосовані саме вказані норми права при вирішенні спору, а також враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 28 березня 2018 року, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Підстав для відсуплення від зазначеного правового висновку в апеляційній скарзі не наведено.

Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» Домальчука Романа Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 грудня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді