Провадження № 2/638/430/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1, ПрАТ СТ «Іллічівське» про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків у розмірі 9723 грн 84 коп.

Свою вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2015 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №66529а5х. Предметом даного договору майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володіннями, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

10.08.2016 року в м.Харкові по вул.Коцюбинського, 12 сталася дорожньо-транспортна пригода автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2. Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних ушкоджень. Згідно до рахунок-фактури №000002457 від 16.08.2016 року вартість відновлюваного ремонту зазначеного транспортного засобу склала 10723 грн 84 коп. Позивач на підставі страхового акту №АХА2152212 від 29.08.2016 року виплатив страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 9723 грн 84 коп., а відтак просить зазначену суму стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з'явився надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи не надходило, в запереченнях до позову заначив, що є неналежним відповідачем оскільки між ним та Страховою компанією ПрАТ «СТ Іллічівське» укладено поліс №АІ/9672436 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, а відтак просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 27.02.2018 року за клопотання відповідача залучено у якості співвідповідача Страхову компанію ПрАТ «СТ Іллічівське», яке жодних заперечень суду не надало.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

30.12.2015 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №66529а5х. Предметом даного договору майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володіннями, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_1. Відповідно до умов вказаного договору позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

Згідно довідки №990988 про дорожньо-транспортну пригоду 10.08.2016 року сталося ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2. ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР України. Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних ушкоджень. Згідно до рахунок-фактури №000002457 від 16.08.2016 року вартість відновлюваного ремонту зазначеного транспортного засобу склала 10723 грн 84 коп. Позивач на підставі страхового акту №АХА2152212 від 29.08.2016 року виплатив страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 9723 грн 84 коп.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Клопотання осіб, які беруть участь у справі, з вимогою про подання оригіналів письмових доказів до суду не надходило. Отже, суд дійшов висновку, що надана копія постанови по справі №638/16071/16-п роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень не належним доказом по справі, оскільки з неї неможливо ідентифікувати осіб.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до вимог п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно полісу №АІ/9672436 «Toyota» державний номерний знак НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_1 забезпечено ПрАТ «СТ «Іллічівське».

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком особи, яка завдала шкоди.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування на винну особу суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного суду Великої палати від 04 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про відшкодування витрат, є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 990, 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 265, 272, 274-279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: