Ухвала

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 204/3192/18

провадження № 61-19580ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

31 жовтня 2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами повернуто заявнику.

21 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року, в якій зазначив, що має намір оскаржити дану ухвалу та довести її необґрунтованість.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом четвертим частини четвертої, частиною шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

З касаційної скарги вбачається, що в ній відсутня прохальна частина, у скарзі не вказано, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з відповідним обґрунтуванням щодо незаконності ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року. При цьому в касаційній скарзі заявник зазначив, що подає первісну-початкову скаргу, у процесі усунення недоліків якої планує надати обґрунтування можливості її прийняття до касаційного провадження, і що з`ясування мотивів постановлення оскаржуваної ним ухвали потребує отримання додаткових пояснень від суду апеляційної інстанції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 не навів у касаційній скарзі передбачені процесуальним законом підстави касаційного оскарження судового рішення, подана ним скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук