ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/367/19
Провадження № 6/210/29/19
У Х В А Л А

іменем України

"23" січня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гольськова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді 23.01.2019 року надійшло подання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гольськова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа. В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження №57729352 за виконавчим листом №2а/0470/7893/11, виданого 05.09.2011 року про стягнення боргу в сумі 1251,66 грн.. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларую не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем 20.11.2018 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_3 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця. Згідно відповідей на запити до ПФУ та ДФС України від 20.11.2018 року боржник ніде не працює, пенсію не отримує. Тому, просить суд обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобов'язань, покладених на нього щодо стягнення боргу в сумі 1251,66 грн. за виконавчим листом №2а/0470/7839/11, виданого 05.09.2011 року.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на негайний розгляд подання відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, повно та всебічно дослідивши подання державного виконавця та додатки додані до нього, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.11.2018 року постановою державного виконавця Металургійного ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Гольськовим М.О. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2а/0470/7839/11, виданого 05.09.2011 року про стягнення боргу в сумі 1251,66 грн. з ОСОБА_3 (а.с. 2).

Згідно відповіді ДФС та ПФ України ОСОБА_3 доходів не має (а.с. 4).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта у ОСОБА_3 майно відсутнє (а.с. 5).

20.11.2018 року при виході державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 було встановлено зі слів сусідки, що боржник мешкає у Польші більше року. Майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Називатись та підписувати акт сусідка відмовилась (а.с. 6).

Інших доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язання суду не надано.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», визначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Звернувшись з поданням державний виконавець не зазначив обґрунтування у чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішення суду.

Так, наданий Акт державного виконавця від 20.11.2018 року суд не приймає до увага як доказ того, що боржник ОСОБА_3 навмисно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, так як у ньому не зазначено, хто саме з сусідів боржника був опитаний державним виконавцем, не зазначено їх адреси проживання та прізвища.

Також, у додатках до подання відсутні докази на підтвердження відправлення боржнику за адресою проживання постанови про відкриття виконавчого провадження та будь-яких викликів до ДВС (зокрема, відсутні докази відправлення кореспонденції).

Хоча відповідно вимогам норм чинного законодавства передбачено, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

В даному конкретному випадку, враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і доданих до нього матеріалів, зокрема, відсутність у поданні вказівки на дії боржника, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 свідомо та умисно ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань.

Враховуючи викладене суд вважає, що подання є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Гольськова М.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко