Справа № 589/5431/19
Провадження № 2-н/589/1086/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

М. Шостка

28 грудня 2019 року

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Казенного підприємства Шосткинський казенний завод «Зірка» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 12142 грн 80 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2018 по 26.12.2019 в сумі 73397 грн 36 коп.

Суд, розглянувши подану заяву, вважає, що вимоги заявника в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 12142 грн 80 коп. слід задовольнити та видати судовий наказ.

В частині вимоги щодо стягнення середнього заробітку в сумі 73397 грн 36 коп за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2018 по 26.12.2019 заявнику слід відмовити у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимоги статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається: документ, що підтверджує сплату судового збору.

За пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Середній заробіток за період затримки розрахунку, в розумінні Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95 - ВР та Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, не входить до поняття заробітна плата, а тому у позивача відсутні підстави для звільнення від

сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 - VI (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Крім того, заявник просить її звільнити від сплати судового збору, але жодного доказу на підтвердження свого скрутного фінансового становища, що унеможливлює сплату нею судового збору суду не надає. Та про наявність таких доказів в заяві про видачу судового наказу та в клопотанні про звільнення від сплати судового збору також нічого не зазначено.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення з КП ШКЗ «Зірка» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 3. ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 163,164,165, 166 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

В задоволенні частини вимог заявника щодо стягнення з Казенного підприємства «Шосткинський казенний завод «Зірка» середнього заробітку в сумі 73397 грн 36 коп. за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2018 по 26.12.2019 - відмовити.

Копію цієї ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша