Справа № 592/4146/19
Провадження № 4-с/592/16/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Сахненко О.Ю., розглянув у відкритому судовому зсіданні в залі суду в місті Суми скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2, уточнив її, та просить скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 від 14.02.2019 р. ВП №56623192.

В обґрунтування поданої скарги зазначив, що 14.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 було винесено постанову ВП №56623192 про арешт коштів боржника. Заявник-боржник звернувся до приватного виконавця та зазначив, що рахунок №1190, який відкрито в Сумському обласному відділенні Ощадбанк, МФО 337568, є зарплатним рахунком, на який зараховується заробітна плата, що належним чином підтверджується випискою за картковим рахунком та просив виключити вказаний рахунок з рахунків, на які був накладений арешт згідно постанови про арешт коштів боржників від 14.02.2019 року. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на поданий відзив, в якому, зокрема, зазначив, що регулювання правовідносин, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні, здійснюється Постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах». Зазначена Інструкція розроблена відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та іншого законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України. Як вбачається зі змісту Інструкції, такого поняття «зарплатний рахунок», на який посилається скаржник не існує. Як наслідок не існує і правового регулювання правовідносин повязаних з функціонуванням «зарплатного рахунку», не визначений і обєм прав та обовязків субєктів таких відносин. Таким чином, арештований рахунок №1190 відкритий в Сумському обласному відділенні Ощадбанк, МФО 337568, ОСОБА_1, відповідно до положень Інструкції є поточним. Крім того, відсутні будь-які докази того, що рахунок №1190 відкритий в Сумському обласному відділенні Ощадбанк, МФО 337568, на імя ОСОБА_1, відкритий для зарахування виключно заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, на думку приватного виконавця, скарга є безпідставною та необґрунтованою, обставини на які посилається скаржник не підтверджені належними доказами, за таких обставин постанова приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 14.02.2019 року не підлягає скасуванню.

Стягувач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження №56623192, відкрите 18.06.2018 р. з примусового виконання виконавчого листа Ковпаківського районного суду м. Суми №6-215/2009 від 08.12.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу та судових витрат на суму 201480,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 від 14.02.2019 року у ВП № 56623192 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в: АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Державний ощадний банк України»; АТАБ «Укргазбанк»; АТ «Райффайзен банк Аваль»; АТ «Перший Український міжнародний банк»; АТ «Креді Агріколь банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Відповідно до довідки ДНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» від 14.03.2019 р. ОСОБА_1 працює на посаді інженера-електрика в ДНЗ «Сумське вище професійне училище будівництва та автотранспорту» в 25.07.2018 р. по теперішній час (наказ по закладу від 24.07.2018 р. №57-К). Заробітну плату отримує на картку Ощадбанку згідно договору організації з банком про зарплатний проект (№ рахунку 1190 Сумське обласне відділення Ощадбанк МФО 337568).

Зі змісту виписки з карткового рахунку №1190 вбачається, що на даний рахунок 30.11.2018 року, 05.12.2018 року, 17.12.2018 року була зарахована заробітна плата.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ч.2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст.26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст.18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У відповідності до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Суд звертає увагу на те, що будь-яких повідомлень з АТ «Ощадбанк» щодо неможливості накладення арешту на рахунки, відповідно до постанови ВП №56623192 від 14.02.2019 р., до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 не надходило.

Разом з тим, ст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 ст.115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.ст. 15, 22, 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.49 року № 95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

Крім того, згідно ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Частиною 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

У відповідності до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом розяснень, що містяться у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на те, що арешт, накладений на рахунок АТ «Ощадбанк» № 1190 унеможливлює отримання ОСОБА_1 заробітної плати, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги в частині зобовязання державного виконавця скасувати арешт, накладений постановою від 14.02.2019 року у виконавчому провадженні № 56623192 на грошові кошти, що містяться на рахунку № 1190 в АТ «Ощадбанк», призначеному для виплати заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області ОСОБА_2 від 14.02.2019 року у виконавчому провадженні № 56623192 на грошові кошти, що містяться на рахунку № 1190 в АТ «Ощадбанк», МФО 337568, призначеному для виплати заробітної плати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 11.04.2019 р.

Суддя Б.В. Хитров