Справа № 302/1524/18
№ 2/302/47/19
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

18.02.2019 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар с/з ОСОБА_1,

позивача представник ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір'ї справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2014 р. шляхом зміни способу їх стягнення у твердій грошовій сумі по 1200 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % чинного до застосування розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,-

В С Т А Н О В И В:

24.12.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 01.05.2004 року по 25.11.2014 р.. Від цього шлюбу у них народилося п'ятеро дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, які після розірвання шлюбу між сторонами залишилися проживати з позивачкою. За рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2014 р. у справі № 302/1322/14-ц з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 (однієї другої) частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % чинного до застосування прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 24.10.2014 р. З часу ухвалення вищевказаного рішення суду та присудження аліментів суттєво здорожчало життя в Україні внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг, житлово-комунальні послуги тощо, а також збільшився мінімальний розмір аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідач немає постійного місця праці і його доходи є нерегулярними та нестабільними. За цих підстав позивачка просить збільшити розмір аліментів визначений рішенням суду, а саме змінити спосіб стягнення аліментів з частки від доходу відповідача на тверду грошову суму 1200 грн. на кожну дитину.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_2, в судовому засіданні заявлений позов позивачкою підтримав повністю, просить такий задовольнити. Додатково пояснив, що ОСОБА_4 є непрацюючою, веде догляд за дітьми, по місцю проживання в с.Річка працевлаштуватися не може, а тому їй важко утримувати дітей одній.

Відповідач позов заперечив та пояснив наступне. Він не має жодних доходів, а тому не може сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це визначено рішенням суду. Окрім цього, він перебуває на "Д" тубобліку у ПТВ Міжгірської РЛ з 19.06.2012 р., був визнаний особою з інвалідністю ІІ-ї групи, отримував пенсію по інвалідності два роки. Туберкульозом продовжує хворіти, однак групу по інвалідності не продовжив, оскільки перебував під слідством і до нього було застосовано запобіжний захід у виді взяття під варту. Просить взяти до уваги, що його позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, а також він вважає, що не є біологічним батьком дітей, яких позивачка народила у період шлюбу з ним.

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, як малозначну справу. Заперечень з цього приводу відповідачем суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зміст позову та позиції сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_4 слід задовольнити частково виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2014 року, у справі №302/1322/14-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів та присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання п'ятьох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % чинного до застосування прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2014 р. і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Статтею 181 ч.3 СК України встановлено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_2 України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивачка, на підставі ст. ст. 181 ч.3, 184 ч.1 СК України, звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, а саме просить змінити спосіб стягнення аліментів з визначеної судом 1/2 частки від доходу відповідача на тверду грошову суму 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в цій частині позов заперечив з мотивів, що така сума аліментів на кожну дитину щомісячно буде для нього непосильною, оскільки він хворіє та є непрацюючим. Заперечення відповідача заслуговує на увагу частково, з таких підстав.

З часу ухвалення рішення суду в справі № 302/1322/14-ц про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, який, згідно вимог ст.182 СК України, становить не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" установлено такий прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривні, з 1 липня по 30 листопада - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Тобто, 50 % від прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років (вік дітей сторін), на даний час становить сума 1013,50 грн., відтак попередньо визначений судом розмір аліментів у 1/2 частині від доходу відповідача, сума яких стягується на утримання всіх п'ятьох неповнолітніх дітей, вимогам ст. 182 СК України не відповідає, тому з вказаних підстав визначений судом спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача підлягає зміні на тверду грошову суму та збільшення їх розміру.

Суд, визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що буде відповідати загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності та забезпечить належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дітей сторін.

Позивачка просить суд, присудити стягнення аліментів в новому розмірі з дня звернення нею до суду з цим позовом, тобто з 24.12.2018 року. Ця вимога позивачки до задоволення не підлягає з таких підстав. Позивачка в позові не вказала підстави для стягнення аліментів у новому розмірі за минулий час, як того вимагає норма ч.2 ст. 191 СК України, а саме не подала доказів що вживала заходів щодо одержання аліментів, починаючи з 8 липня 2017 року, у мінімальному розмірі, передбаченому ч.2 ст. 182 СК України, - у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку або більшому розмірі. Позивачка не подала суду довідку про заборгованість по аліментам та копії письмових звернень до державного виконавця про збільшення розміру аліментів, відповідно до вимог ст. 182 СК УКраїни, а тому суд не має правових підстав для задоволення цієї вимоги. Окрім цього, згідно з п.23постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір" з відповідача підлягають стягненню у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн.. Натомість, суд вважає, що у справі наявні підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору виходячи з такого. Згідно свідоцтв про народження дітей, які подані позивачкою у справу, ОСОБА_3 є багатодітним батьком - п'ятьох дітей. Загальна щомісячна сума аліментів присуджена до стягнення з відповідача на утримання неповнолітніх дітей буде становити біля п'яти тисяч грн. З довідки Міжгірської райлікарні виданої лікарем ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_3 з 19.06.2012 року перебуває на "Д" тубобліку з тяжким інфекційним захворюванням та потребує постійного лікування, у зв'язку з чим не може працевлаштуватися. Отже, на підставі ч.3 ст. 136 ЦПК України, у зв'язку з важким матеріальним становищем відповідача такого слід звільнити від сплати судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 25.11.2014 р. в справі № 302/1322/14-ц.

Стягнути з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації проживання:с.Річка, 304, Міжгірський район Закарпатська область), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 50 % чинного до застосування прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_9 від сплати судових витрат у виді судового збору в сумі 768,40 грн. і вінести такі на рахунок держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 19.02.2019 р

Суддя: ОСОБА_10