__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7367/17
Провадження № 6/520/98/19
УХВАЛА

про відмову у відстрочці виконання рішення суду

18.02.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

Головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про надання відстрочення виконання рішення суду по справі № 520/7367/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання вчинити певні дії, виселення, вселення,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просила надати відстрочення виконання судового рішення від 5 квітня 2018 року, винесеного суддею Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/7367/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання вчинити певні дії, виселення, вселення до вирішення справи Верховним судом, та до вирішення цивільної справи № 522/9124/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним, але не довше ніж на 1 рік.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що наразі відповідач оскаржує рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в касаційному порядку, а також зазначає, що він звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання заповіту недійсним. Таким чином заявник вважає, що є всі обставини для відстрочення виконання рішення, у звязку з чим звернувся до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, натомість звернувся до суду з клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку про те, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/7367/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання вчинити певні дії, виселення, вселення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Виселено ОСОБА_1 з будинку по вул. Кондрашина 19 в м. Одесі та вселено його в квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 25.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч.1,3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України повязує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що він оскаржує рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року в касаційному порядку, а також на те, що він звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в жовтні 2018 року подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року, проте ухвалою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 січня 2019 року її було залишено без руху. Заявник зазначає, що ним була направлена уточнена касаційна скарга, однак, доказів її прийняття суду не надав.

Також судом встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа № 522/9124/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5, яка померла 11 вересня 2013 року на користь ОСОБА_2, посвідчений 08 листопада 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за № 1639.

Однак, вирішуючи дане питання суд зазначає, що обставини, на які посилається відповідач, не є виключними в розумінні статті 435 ЦПК України і не є підставами для відстрочення виконання рішення, яке набрало законної сили, а наявність позову, що перебуває на розгляді в Приморському районному суді, у будь-якому разі не свідчить про незаконність заповіту.

Суд зазначає, що судові рішення які набрали законної сили є обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, оскільки виключні обставини, визначені ст.435 ЦПК України, як підстави для відстрочення виконання рішення суду, у даній справі не встановлені.

Крім того, суд також зазначає, що при виконанні рішення будь-якого порушення прав відповідача на житло не відбувається, так як рішенням суду від 05.04.2018 року ОСОБА_1 одночасно з виселенням з будинку по вул. Кондрашина 19 в м. Одесі вселено в квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочення виконання рішення суду по справі № 520/7367/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання вчинити певні дії, виселення, вселення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.