Справа № 636/3698/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карімова І.В.,

за участю секретаря Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою ( яка також підписана й його представником - адвокатом Коваль Анатолієм Павловичем) до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків про визнання за позивачем право на виключення з числа службових Квартирно -експлуатаційного відділу м. Харків (подалі за текстом КЕВ м. Харків) квартири АДРЕСА_1 для забезпечення його сім`ї постійним житлом та зобов`язання КЕВ м. Харків подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службових вищевказаної квартири. Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та разом із сім`єю: дружиною військовослужбовцем ОСОБА_2 та двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають в квартирі АДРЕСА_1 , яка є службовою КЕВ м. Харкова, і яку отримав у зв`язку з проходженням військової служби на підставі службового ордера № 015301 від 18.06.2009 р. Він ( ОСОБА_1 ) являється учасником бойових дій, станом на 01.08.2019 р. має календарну вислугу 23 роки і 10 місяців, перебуває на квартирному обліку на першочергове отримання житла. На цей час перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 , яка входить до складу сил ООС на території Донецької та Луганської областей.

Зважаючи на те, що службовий статус наданій його сім`ї квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та набуття ним права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, він звернувся до КЕВ м. Харкова з проханням подати клопотання до Чугуївської міської ради про виключення вказаної квартири з числа службових КЕВ м. Харкова, але отримав відмову. Відмова мотивована тим, що відсутні підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових, оскільки, його вислуга проходження військової служби становить менше 25 календарних років. Тобто, на даний час КЕВ м. Харкова не визнає його права на виключення вказаної квартири з числа службових.

Посилаючись на те, що вказана відмова КЕВ м. Харкова не узгоджується з чинним

законодавством, яке регулює вказані відносини, а саме: ст. ст.1, 2, ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ч.ч. 1, 3 п.3, ч.2 п.11, п. 22 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженим постановою КМУ від 03.08.06 р. № 1081, п. 10 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р., ч.2 п. 6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в УРСР, затвердженого постановою РМ УРСР від 4.02 88 р. № 37 та ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України, зазначає, що станом на дату подання позову жодних змін щодо збільшення необхідної вислуги на військовій службі з 20 до 25 років до вищезазначених нормативно-правових документів у встановленому порядку до цього часу не вносилось.

Не погоджуючись з даним позовом, представником відповідача надано відзив, в якому зазначено, що наявність вказаної вислуги на військовій службі не надає ОСОБА_1 права вимагати виключення наданого йому службового житла без додержання встановленого законом порядку розгляду таких питань згідно вимог п.10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р. Також послався й на п.1 розділу 7 цієї Інструкції, яким передбачено надання житлових приміщень для постійного проживання згідно з чергою у військовій частині. Крім того зазначає, що КЕВ м. Харкова має право звертатись з клопотанням про виключення житла з числа службових, але не зобов`язано це робити.

Представник позивача надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини і факти, викладені в позовній заяві.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на викладену в відзиві на позов правову позицію.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до довідок військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій, згідно витягу з послужного списку станом на 01.08.2019 року має календарну вислугу 23 роки 10 місяців(а.с.16-18, 20).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2019 року № 5598 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні в загальній черзі з 23.11.2001 року, в першочерговій 25.03.2016 року (а.с.22).

Згідно виписки з рішення виконавчого комітету Чугуївської міської ради № 162 від 13.03.2009 року затверджений протокол житлової комісії Чугуївської міської ради Харківської області №3 від 05.03.2009 року на підставі клопотання начальника КЕВ м. Харкова та включені до числа службових 76 квартир у житловому будинку АДРЕСА_2 , в тому числі, квартиру АДРЕСА_3 ( а .с.13).
18.06.2009 року виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області на підставі рішення №369 від 18.06.2009 року видано ордер на житлове приміщення № НОМЕР_2 , за яким ОСОБА_1 разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.14).
Згідно довідки з місця проживання № 031-32/4794 від 27.08.2019 р., виданою відділом реєстрації місця проживання особи ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 зареєстровані за вказаною адресою з 02.09.2009 року, а дочка ОСОБА_4 з 23.08.2012 року (а.с. 11).
Як зазначено в позовній заяві та наданій позивачем копії заяви від 20.08.2019 року ОСОБА_1 звертався до начальника КЕВ м. Харків про виключення його квартири з числа службових на підставі п.10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 380 від 31.07.2018 р.(а.с. 21).

Згідно відповіді ТВО начальника КЕВ м. Харків від 29.08.2019 за № 5597 виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ,КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Оскільки вислуга проходження військової служби ОСОБА_1 менше 25 років, підстав для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службового відсутні. (а.с.23).

За змістом положень статті 47 Конституції України кожен має право на житло.
Держава створює умови за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Згідно положень статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.
Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.
За змістом ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 11 зазначеного Порядку встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

У вищевказані нормативні акти та у нормативно-правові документи жодних змін щодо збільшення необхідної вислуги на військовій службі з 20 до 25 років у встановленому порядку до цього часу не вносилось. Крім того, виключення житла з числа службового законодавством жодним чином не повязано з черговістю перебування на квартирному обліку.

За таких обставин суд вважає безпідставними відповідь ТВО начальника КЕВ м. Харків від 29.08.2019 року за № 5597 на звернення ОСОБА_1 про відсутність підстав для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службового у зв`язку із тим, що вислуга проходження військової служби ОСОБА_1 менше 25 років.

Також не ґрунтується на законі зазначені у відзиві на позов доводи відповідача про те, що однією з обов`язкових підстав для розгляду питання щодо виключення квартири з числа службової та забезпечення житлом для постійного проживання є настання черги військовослужбовця для отримання житла, оскільки пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями підставами виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання зазначені лише умови перебування на обліку та додержання порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 і на час звернення з позовом до суду перебуває на квартирному обліку зі складом родини 4-ри особи (а.с. 22).

Однак на порушення вимог пункту 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями ОСОБА_1 не додержано порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу Інструкції, а саме: житловою комісією військової частини НОМЕР_1 не було розглянуто питання щодо надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення , в якому проживає ОСОБА_1 разом з родиною, та не прийняте відповідне рішення. Протокол засідання житлової комісії не був затверджений командиром військової частини та разом з обліковою справою не був направлений військовою частиною до КЕВ району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання згоди для зняття статусу «службове» з житлового приміщення тощо.
Не дотримання такого порядку самим позивачем ОСОБА_1 не свідчить про порушення його прав відповідачем та не позбавляє його права на подальше вирішення питання про виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання відповідно до вимог чинного законодавства.

Надання представником позивача - адвокатом Коваль А.П. для огляду в судовому засіданні копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 липня 2019 року та копії постанови Харківського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року у цивільній справі №636/1514/19, в яких судами встановлено факт звернення військовослужбовця до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та прийняття останньою рішення про надання згоди на зняття статусу «службове» з житлового приміщення , в якому проживає позивач разом з родиною, та наявність наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про зарахування на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов та інших питань щодо квартирного обліку військовослужбовців» з наданням згоди для зняття статусу «службове» з житлового приміщення, лише підтверджує ту обставину, що позивачем за цією справою ОСОБА_1 не був додержаний порядок зняття статусу «службове» з житлового приміщення, передбачений пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

За таких обставин звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом є передчасним, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зазначене рішення суду не є перешкодою для ОСОБА_1 для здійснення ним відповідних дій , передбачених пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Керуючись ст. ст. 4, 10-12, 76-80, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно - експлуатаційного відділу м. Харків про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення постійним житлом та зобов`язання подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення квартири з числа службових.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 05 грудня 2019 року

Головуючий суддя: І.В. Карімов