ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 621/2001/19-ц

провадження № 22ц/818/5899/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року в складі судді Вельможної І.В.

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» на підставі договору про надання послуг з обслуговування будинку від 01 жовтня 2012 року.

Вказав, що кооператив надає житлово-комунальні послуги для мешканців будинку з прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічного обслуговування ліфтів, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем, дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів, ремонту конструктивних елементів внутрішньобудинкових систем, розміщених на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів, а також інші послуги, необхідні для належного управління та обслуговування будинків.

Зазначив, що ОСОБА_1 ігнорує свій обов`язок щодо сплати у повному обсязі коштів за надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території, зокрема, оплатив послуги лише у грудні 2017 року у розмірі 353,07 грн та у червні 2018 року у розмірі 745,38 грн.

Вказав, що вищевказані послуги є колективними та надаються всім співвласникам майна, тому решта співвласників не зобов`язана нести тягар утримання частки майна відповідача.

У результаті неналежної сплати за житлово-комунальні послуги з 01 січня 2018 року по 01 липня 2019 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 2907,33 грн, з розрахунку відповідно до структури внесків за 1 кв. м загальної площі квартири боржника 39,3 кв. м з оплатою до 20 числа кожного місяця.

Зазначив, що розмір плати за послуги розраховується відповідно до рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, згідно яких зборами від 06 квітня 2017 року вирішено встановити розмір плати 4,134 грн за 1 кв. м, від 10 вересня 2019 року 6,424 грн за 1 кв. м, з 01 січня 2019 року 5,956 грн за 1 кв. м, оскільки послуга з вивезення побутових відходів виключена зі структури внесків.

Вказав, що рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку є обов`язковими для усіх співвласників, тому заборгованість ОСОБА_1 нарахована правомірно, та його твердження, що встановлено тариф за надання послуг у розмірі 3,16 грн за 1 кв. м, є безпідставними.

Зазначив, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому він також має право на стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних.

Вказав, що скарг, зауважень чи заперечень щодо ненадання послуг або їх неналежної якості від ОСОБА_1 не надходило, договір на обслуговування він уклав 27 жовтня 2015 року з щорічною пролонгацією.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 20 січня 2018 року по 20 червня 2019 року у розмірі: 2907,33 грн основний борг; 246,53 грн інфляційні втрати; 72,89 грн 3% річних, що разом складає 3226,57 грн, а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року, у якому ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року виправлено описку, позов Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» - задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 20 січня 2018 року по 20 червня 2019 року у розмірі: 2907,33 грн основний борг; 246,53 грн інфляційні втрати; 72,89 грн 3% річних, а всього 3226,57 грн, та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не перевірив відповідність наданих позивачем у якості доказів договорів про надання послуг типовому договору; що розмір внесків за надання послуг визначено рішеннями зборів співвласників багатоквартирного будинку, однак, у договорі про надання послуг не зазначено; що ним щомісячно вноситься плата за надання послуг у розмірі 124,23 грн згідно укладеного ним договору, який є чинним, та тарифу, погодженого рішенням Харківської міської ради; що станом на час звернення до суду з позовом кооператив не уклав із мешканцями будинку договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а продовжив надавати не передбачену чинним законодавством послугу з утримання будинків та прибудинкових територій окремим власникам помешкань за індивідуальними договорами; що розміри внесків з розрахунку 4,134 грн за 1 кв. м та 6,424 грн за 1 кв. м не погоджені рішенням Харківської міської ради.

03 грудня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 , в яких він вказав, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга безпідставною. Вказав, що відповідність договору від 27 жовтня 2015 року, укладеного з відповідачем, умовам типового договору, не є предметом позову. Зазначив, що на дату укладення договору про надання послуг між сторонами розмір щомісячної плати за надані послуги по квартирі відповідача дійсно становив 124,23 грн (3,16 грн за 1 кв.м), однак договором передбачено право сторін внести за погодженням зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Вказав, що законом встановлено порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком та визначено, що затвердження та зміна умов договору з управителем належить зборам співвласників, отже, розмір щомісячної плати для відповідача встановлено зборами, що оформлено відповідними протоколами, у відповідності до вимог закону.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розмір оплати за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території визначено загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку, однак, відповідач обов`язок з оплати послуг виконував не у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з нього з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 39,3 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П. за №1729, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46372048 від 27 жовтня 2015 року (а. с. 19).

Зазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» на підставі договору про здійснення управління житлового будинку №7/10/12 від 01 жовтня 2012 року (а. с. 5).

Згідно пункту 1.1. вказаного договору Будівельна компанія Акціонерне товариство «Агросервіс-Україна» передала в управління кооперативу житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 9503,8 кв.м, для здійснення управління та забезпечення постійної та належної експлуатації відповідно до закону.

Пунктом 2.2.2 цього договору передбачено, що кооператив зобов`язаний у відповідності до чинного законодавства вчиняти всі необхідні дії для забезпечення будівлі, де мешкає населення, електроенергією, теплом, газом, водопостачанням та водовідведенням, послугами ліфтового господарства, вивезення сміття, а також інформувати мешканців будівлі про необхідність заключення диференційованих договорів на постачання теплової енергії, води та водовідведення, газу, електроенергії.

27 жовтня 2015 року між Виробничим кооперативом «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором (а. с. 7-9).

Пунктом 2 договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, визначених у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення договору становить 124,23 грн.

Пунктом 5 договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, та у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Підпунктом 8 пункту 10 та підпунктом 5 пункту 12 договору передбачено, що споживач та виконавець мають право на внесення до договору змін, що впливають на розмір плати за послуги, за погодженням одне з одним.

Згідно пункту 20 договору він набирає чинності з моменту його підписання та діє до 26 жовтня 2016 року. У разі, коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Як вбачається з протоколу №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку від 06 квітня 2017 року загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийнято рішення про встановлення розміру внесків на управління будинком, спорудами та прибудинкової території у розмірі 4,134 грн за 1 кв. м загальної площі квартири у будинку. У голосуванні та письмовому опитуванні брали участь 61 співвласник зі 117, з яких 59 осіб проголосували «за», 2 «проти» (а. с. 10-11).

З протоколу №1 загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку від 10 вересня 2018 року вбачається, що загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 прийнято рішення про збільшення та встановлення розміру внесків на управління будинком, спорудами та прибудинкової території у розмірі 6,424 грн за 1 кв. м загальної площі квартири у будинку. У голосуванні та письмовому опитуванні брали участь 67 співвласників зі 119, з яких 58 осіб проголосували «за», 9 «проти» (а. с. 12-13).

Як вбачається зі структури внесків на послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_2 , яка затверджена головою Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» Щупаченко І.І., внесок за 1 кв. м загальної площі у розмірі 6,424 грн складається з послуг:

прибирання сходових кліток 0,694 грн;

прибирання прибудинкової території 0,722 грн;

вивезення побутових відходів 0,468 грн;

технічне обслуговування ліфтів - 0,557 грн;

технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку 0,576 грн;

технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання житлового будинку 0,374 грн;

технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем електромереж житлового будинку 0,111 грн;

технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання житлового будинку 0,397 грн;

технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення житлового будинку 0,204 грн;

обслуговування димовентиляційних каналів 0,029 грн;

поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення, опалення та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території - 0,592 грн;

прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами 0,037 грн;

освітлення місць загального користування 0,841 грн;

енергопостачання ліфтів - 0,822 грн (а. с. 14).

З 01 січня 2019 року зі структури внесків на послуги виключена послуга з вивезення побутових відходів, та розмір щомісячного внеску зменшився до 5,956 грн за 1 кв. м (а. с. 15).

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, ОСОБА_1 нараховано до сплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2017 року по серпень 2018 року суму у розмірі 162,47 грн щомісяця; з вересня 2018 року по грудень 2018 року - 252,46 грн щомісяця; з січня 2019 року по липень 2019 року 234,07 грн щомісяця, а всього 4110,55 грн за вказаний період. При цьому, у грудні 2017 року ОСОБА_1 сплачено 500,00 грн, у січні 2019 року 353,07 грн, що також підтверджується копією дублікату квитанції Акціонерного товариства «ПриватБанк» №0.0..1 від 17 січня 2019 року; у червні - 674,97 грн, а всього, за вказаний період - 1528,04 грн. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по липень 2019 року склав - 2907,33 грн (а. с. 16).

ОСОБА_1 відомо про нарахування йому сум до сплати у зазначеному розмірі, однак, він проти цього заперечує, вважаючи, що має сплачувати за послуги згідно тарифу, затвердженого рішенням Харківської міської ради, а саме 3,161 грн за 1 кв. м, що підтверджується його заявою до кооперативу від 21 січня 2019 року, в якій він просив відкоригувати розрахунки у відповідності до складеного ним акту звірки взаєморозрахунків за 2017-2018 роки, а також наданими ним копіями квитанцій за червень-серпень 2019 року. Вважав, що станом на січень 2019 року заборгованості він не має, оскільки станом на 01 січня 2018 року наявна переплата у розмірі 1137,69 грн, що складається з суми фактичного переплачених ним коштів у 2017 році у розмірі 355,91 грн, та суми компенсації завданого прямого збитку від неякісної послуги у розмірі 781,78 грн згідно листа №49 від 05 липня 2018 року, а також у січні 2019 року ним сплачено за послуги 353,07 грн (а. с. 37, зворот).

При цьому, доказів надання ОСОБА_1 неякісних послуг з утримання будинку та прибудинкової території та здійснення у зв`язку з чим перерахунків заборгованості матеріали справи не містять.

З копії квитанції №16975716 від 25 червня 2019 року Акціонерного товариства «Універсал Банк» вбачається, що ОСОБА_1 сплачено квартплату на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» у розмірі 745,38 грн, що складається з внесків за січень-червень 2019 року з розрахунку 124,23 грн на місяць (а. с. 39).

Копії квитанцій про сплату внесків у розмірі 124,23 грн від 09 серпня 2018 року та 12 вересня 2019 року судова колегія не бере до уваги, оскільки зазначені періоди не охоплюються позовними вимогами (а. с. 40-41).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення співвідповідача у справі його сина, який фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 відмовлено (а. с. 48).

За змістом статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до статті 162 ЖК Української PCP плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

За змістом статті 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до пункту 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг, визначеного додатком до Порядку.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 26 лютого 2013 року №77 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надають житловий, житлово-будівельний, виробничий кооперативи» встановлено тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які надає, зокрема, Виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» у розмірі 3,161 грн за 1 кв. м загальної площі квартири.

Ця інформація є загальновідомою та розміщена на сайті Харківської міської ради.

Оскільки площа квартири ОСОБА_1 становить 39,3 кв. м, у договорі про надання послуг між ним та кооперативом визначено щомісячну плату у розмірі 124,23 грн, що відповідає вказаному тарифу (39,3*3,161 = 124,23).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до частини 1 статті 9 зазначеного Закону управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Згідно з частинами 1-3 статті 11 цього Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з рішення загальних зборів співвласників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку від 06 квітня 2017 року, яким встановлено розмір внесків на управління будинком 4,134 грн за 1 кв. м площі, такий розмір не відповідає вищезазначеному тарифу, встановленому органом місцевого самоврядування.

Отже, підстав для нарахування ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління будинком з розрахунку 4,134 грн за 1 кв. м, у період з січня 2018 року по 10 червня 2018 року не вбачається, оскільки до 10 червня 2018 року тариф на такі послуги встановлювався рішенням органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, із введенням в дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року суттєво змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг та визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, і такої послуги, як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено. Натомість, визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, вартість надання якої визначається за згодою сторін і не підлягає державному регулюванню.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (10 грудня 2017 року), однак в повному обсязі Закон згідно його Прикінцевих та перехідних положень вводиться в дію з 01 травня 2019 року, а через шість місяців, тобто з 10 червня 2018 року, введені в дію його норми щодо регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком та з цієї ж дати втратили силу норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що регулювали надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно частини 2 статті 10 вказаного Закону вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Отже, з 10 червня 2018 року органами місцевого самоврядування вже не встановлюються тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Водночас, згідно пункту 3-1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі, вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, до прийняття мешканцями будинку рішення про форму управління житловим будинком і укладення відповідного колективного договору з управителем про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність укладені раніше договори на надання експлуатаційних послуг, а зміна вартості таких послуг (протягом терміну дії договорів) має здійснюватися в договірному порядку.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року № 712 затверджено Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком, пунктами 29 та 31 яких передбачено, що плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Ціна послуги з управління визначається за домовленістю сторін, а у разі визначення управителя на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташовані багатоквартирні будинки, або іншим органом - суб`єктом владних повноважень, якому делеговано функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання, ефективної експлуатації та необхідного рівня і якості послуг - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Враховуючи викладене, після 10 червня 2018 року вартість послуг з управління будинком підлягала визначенню на договірних засадах між сторонами, тому з цього часу нарахування сплати на підставі рішень загальних зборів співвласників будинку від 06 квітня 2017 року, яким встановлено розмір внесків на управління будинком 4,134 грн, та від 10 вересня 2018 року, яким встановлено розмір внесків 6,424 грн за 1 кв. м загальної площі квартири у будинку, вимогам законодавства про житлово-комунальні послуги не суперечить.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 20 червня 2019 року у розмірі 2907,33 грн, однак до позову надає розрахунок, згідно якого сума боргу у відповідному розмірі утворилась на липень 2019 року.

За таких умов, судова колегія вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості відповідача за надання послуг з утримання будинку та прибудинкових споруд за період, визначений у позові, а саме, з 20 січня 2018 року по 20 червня 2019 року, виходячи з наступного.

Станом на 01 січня 2018 року заборгованість з надання послуг у ОСОБА_1 відсутня, нараховано переплату у розмірі 12,71 грн.

У січні 2018 року ОСОБА_1 нараховано до сплати суму у розмірі 162,46 грн, виходячи з тарифу, визначеного рішенням співвласників будинку, що є неправомірним з підстав, зазначених вище. Отже, відповідачу мала бути нарахована до сплати сума у розмірі 124,23 грн, виходячи з тарифу, затвердженого органом місцевого самоврядування.

Таким чином, заборгованість станом на січень 2018 року з урахуванням переплати складала 124,23-12,71 = 111,52 грн.

Протягом лютого 2018 року травня 2018 року ОСОБА_1 також щомісяця нараховувалась до сплати сума у розмірі 162,46 грн замість 124,23 грн.

Оскільки відповідач за вказаний період не сплачував за надання послуг, його заборгованість за цей час складає 496,92 грн (124,23 х 4 місяці).

10 червня 2018 року введені в дію норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Отже, за 10 днів у червні 2018 року сплата за послуги мала визначатися згідно тарифу, встановленого органом місцевого самоврядування, та становить 124,23 грн /30 днів х 10 днів = 41,41 грн.

З 11 червня 2018 року визначення вартості послуг з управління будинком на договірних засадах не суперечить вимогам чинного законодавства, отже, з цього дня необхідно розраховувати вартість послуг, виходячи з тарифів, встановлених рішеннями загальних зборів співвласників будинку. Таким чином, з 11 червня 2018 року по 30 червня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 162,47 грн/30 днів х 20 днів = 108,31 грн.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за червень 2018 року становить 149,72 грн (108,31+41,41).

Заборгованість ОСОБА_1 за липень та серпень 2018 року, виходячи з встановленого тарифу, та враховуючи, що ним не здійснювались платежі на її погашення, становить 162,47 грн х 2 місяці = 324,94 грн.

Рішенням загальних зборів співвласників будинку від 10 вересня 2018 року встановлено розмір внесків 6,424 грн за 1 кв.м загальної площі квартири у будинку, тому щомісячно ОСОБА_1 нараховувалась сума до сплати у розмірі 6,424 х 39,3 кв.м = 252,46 грн.

Заборгованість ОСОБА_1 за вересень 2018 року грудень 2018 року, виходячи з встановленого тарифу, та враховуючи, що ним не здійснювались платежі на її погашення, становить 252,46 грн х 4 місяці = 1009,84 грн.

З 01 січня 2019 року зі структури внесків на послуги виключена послуга з вивезення побутових відходів, та розмір щомісячного внеску зменшився до 5,956 грн за 1 кв. м. З урахуванням площі квартири відповідача з 01 січня 2019 року йому щомісячно нараховувалось до сплати 5,956 х 39,3 кв. м = 234,07 грн.

Отже, протягом січня травня 2019 року ОСОБА_1 мав сплатити 234,07 грн х 5 місяців = 1170,35 грн.

Кооперативом у позові обмежено період, за який він просив стягнути заборгованість, кінцевою датою 20 червня 2019 року. При цьому, розрахунок позивачем здійснено до кінця липня 2019 року, і розмір позовних вимог 2907,33 грн визначено з урахуванням платежів і за липень 2019 року, що є безпідставним.

Виходячи з обсягу позовних вимог, судова колегія враховує, що за 20 днів у червні 2019 року ОСОБА_1 мало бути нараховано до сплати 234,07 грн/30 днів х 20 днів = 156,05 грн.

Таким чином, з січня 2019 року по 20 червня 2019 року ОСОБА_1 нараховано до сплати 1170,35+156,05 = 1326,40 грн.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що у січні 2019 року ОСОБА_1 сплачено у рахунок погашення заборгованості 353,07 грн, а у червні 2019 року - 745,38 грн, що підтверджується копією квитанції №16975716 від 25 червня 2019 року Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а. с. 39).

Отже, розмір його заборгованості з січня 2018 року по 20 червня 2019 року з урахуванням її часткового погашення становить 1326,40-353,07-745,38 = 227,95 грн.

На підставі викладеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 з січня 2018 року по 20 червня 2019 року становить: 111,52 грн + 496,92 грн + 149,72 грн + 324,94 грн + 1009,84 грн + 227,95 грн = 2320,89 грн.

Зазначене може бути відображено у вигляді таблиці:

Місяць Борг на початок місяцяНарахованоСплачено Всього
Січень 2018 року-12,71124,230111,52
Лютий 2018 року111,52124,230235,75
Березень 2018 року235,75124,230359,98
Квітень 2018 року359,98124,230484,21
Травень 2018 року484,21124,230608,44
01 червня 10 червня 2018 року608,44124,23/30*10= 41,410649,85
11 червня 30 червня 2018 року649,85162,47/30*20= 108,310758,16
Липень 2018 року758,16162,470920,63
Серпень 2018 року920,63162,4701083,10
Вересень 2018 року1083,1252,4601335,56
Жовтень 2018 року1335,56252,4601588,02
Листопад 2018 року1588,02252,4601840,48
Грудень 2018 року1840,48252,4602092,94
Січень 2019 року2092,94234,07353,071973,94
Лютий 2019 року1973,94234,0702208,01
Березень 2019 року2208,01234,0702442,08
Квітень 2019 року2442,08234,0702676,15
Травень 2019 року2676,15234,0702910,22
01 червня 20 червня 2019 року 2910,22234,07/30*20= 156,05745,382320,89

Виходячи з встановлених обставин, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати послуг підлягає зміні зі зменшенням суми основного боргу з 2907,33 грн до 2320,89 грн.

Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних збитків судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань зі сплати за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, вимоги позивача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних збитків на суму боргу, є обґрунтованими.

Водночас, оскільки сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача, є меншою, ніж розраховано позивачем, та наведений у позові розрахунок є необґрунтованим, судова колегія вважає за необхідне навести власний розрахунок 3 % річних та інфляційних збитків, виходячи з щомісячної суми боргу та періоду сплати за надання послуг, який згідно договору від 27 жовтня 2015 року становить до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим:

Місяць Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів3% річних
Січень 2018 року111,5221.02.2018 18.07.2019 (дата звернення до суду з позовом)5133% х 111,52 х 513/365 = 4,7 грн
Лютий 2018 року124,2321.03.2018-18.07.20194853% х 124,23х 485/365 = 5,0 грн
Березень 2018 року124,2321.04.2018-18.07.20194543% х 124,23х 454/365 = 4,6 грн
Квітень 2018 року124,2321.05.2018-18.07.20194243% х 124,23х 424/365 = 4,3 грн
Травень 2018 року124,2321.06.2018-18.07.20193933% х 124,23х 393/365 = 4,0 грн.
Червень 2018 року 108,31+ 41,41 = 149,7221.07.2018-18.07.20193633% х 149,72х 363/365 = 4,5 грн
Липень 2018 року162,4721.08.2018-18.07.20193323% х 162,47х 332/365 = 4,4 грн
Серпень 2018 року162,4721.09.2018-18.07.20193013% х162,47х301/365 = 4,0 грн
Вересень 2018 року252,4621.10.2018-18.07.20192713%х252,46х 271/365 = 5,6 грн
Жовтень 2018 року252,4621.11.2018-18.07.20192403%х252,46 х 240/365 = 5,0 грн
Листопад 2018 року252,4621.12.2018-18.07.20192103%х252,46 х 210/365 = 4,4 грн
Грудень 2018 року252,4621.01.2019-18.07.20191793% х 252,46х179/365 = 3,7 грн
Січень 2019 року234,0721.02.2019-18.07.20191483%х234,07х148/365 = 2,8 грн
Лютий 2019 року234,0721.03.2019-18.07.20191203%х234,07х120/365 = 2,3 грн
Березень 2019 року234,0721.04.2019-18.07.2019893%х234,07х89/365 = 1,7 грн
Квітень 2019 року234,0721.05.2019-18.07.2019593%х234,07х59/365 = 1,1 грн
Травень 2019 року234,07 21.06.2019-18.07.2019 28 3%х234,07х28/365 = 0,5 грн
01 червня 20 червня 2019 року 3% річних не нараховуються, оскільки прострочення платежу за червень починається з 21.07.2019, а до суду з позовом кооператив звернувся 18.07.2019
Всього: 62,60 грн

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача 3% річних від суми боргу у розмірі 62,60 грн.

Інфляційні втрати:

Місяць Сума боргуПеріод заборгованостіІндекс інфляції за період заборгованостіІнфляційні втрати
Січень 2018 року111,5221.02.2018 18.07.2019 (дата звернення до суду з позовом)1,1043111,52 х 1,1043 = 123,15 грн 123,15-111,52 = 11,63 грн
Лютий 2018 року124,2321.03.2018-18.07.20191,0923124,23 х 1,0923 = 135,7 135,7-124,23 = 11,5 грн
Березень 2018 року124,2321.04.2018-18.07.20191,0836124,23 х 1,0836 = 134,62 134,62-124,23 = 10,4 грн
Квітень 2018 року124,2321.05.2018-18.07.20191,0836124,23 х 1,0836 = 134,62 134,62-124,23 = 10,4 грн
Травень 2018 року124,2321.06.2018-18.07.20191,0836124,23 х 1,0836 = 134,62 134,62-124,23 = 10,4 грн
Червень 2018 року 108,31+ 41,41 = 149,7221.07.2018-18.07.20191,0913149,72х 1,0913 = 163,4 грн 163,4-149,72 = 13,7 грн
Липень 2018 року162,4721.08.2018-18.07.20191,0913162,47 х 1,0913 = 177,3 грн 177,3-162,47 = 14,8 грн
Серпень 2018 року162,4721.09.2018-18.07.20191,0709162,47 х 1,0709 = 173,9 грн 173,9-162,47 = 11,5 грн
Вересень 2018 року252,4621.10.2018-18.07.20191,0530252,46 х 1,053 = 265,84 грн 265,84-252,46 = 13,4
Жовтень 2018 року252,4621.11.2018-18.07.20191,0385252,46 х 1,0385 = 262,2 грн 262,2-252,46 = 9,7 грн
Листопад 2018 року252,4621.12.2018-18.07.20191,0302252,46 х 1,0302 = 260,1 грн 260,1-252,46 = 7,6 грн
Грудень 2018 року252,4621.01.2019-18.07.20191,0200252,46 х 1,02 = 257,5 грн 257,5-252,46=5,0 грн
Січень 2019 року234,0721.02.2019-18.07.20191,0149234,07 х 1,0149 = 237,6 грн 237,6-234,07 = 3,5 грн
Лютий 2019 року234,0721.03.2019-18.07.20191,0059234,07 х 1,0059 = 235,5 грн 235,5-234,07 = 1,4 грн
Березень 2019 року234,0721.04.2019-18.07.20190,996234,07 х 0,996 = 233,13 грн Інфляційні втрати не нараховуються
Квітень 2019 року234,0721.05.2019-18.07.20190,989234,07 х 0,989 = 231,5 грн Інфляційні втрати не нараховуються
Травень 2019 року234,07 21.06.2019-18.07.2019 0,994234,07 х 0,994 = 232,7 грн Інфляційні втрати не нараховуються
01 червня 20 червня 2019 року Інфляційні втрати не нараховуються
Всього: 134,93 грн

Отже, з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 134,93 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що суд не перевірив відповідність наданих позивачем у якості доказів договорів про надання послуг типовому договору, судова колегія не бере до уваги, оскільки укладений між будівельною компанією та кооперативом договір від 01 жовтня 2012 року та укладений між ОСОБА_1 та кооперативом договір від 27 жовтня 2015 року є дійсними, та їх чинність не є предметом розгляду у цій справі. Крім того, навіть відсутність укладеного зі споживачем договору про надання комунальних послуг не звільняє його від їх сплати, якщо такі послуги ним фактично отримані, чого відповідачем не спростовано.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що розмір внесків за надання послуг визначено рішеннями зборів співвласників багатоквартирного будинку, однак не зазначено у договорі про надання послуг, судова колегія також відхиляє, оскільки зазначені рішення зборів є чинними, не скасовані та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» з 10 червня 2018 року передбачено можливість врегулювання розміру витрат на управління будинком за згодою сторін.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ним щомісячно вноситься плата за надання послуг у розмірі 124,23 грн згідно укладеного ним договору, який є чинним, та тарифу, погодженого рішенням Харківської міської ради, є необґрунтованими, оскільки протягом спірного періоду ним лише двічі сплачувались послуги кооперативу: у січні 2019 року у розмірі 353,07 грн та у червні 2019 року -745,38 грн. З 10 червня 2018 року органи місцевого самоврядування не встановлюють тарифи на надання послуг з управління будинком, тому щодо нарахування оплати за послуги після цієї дати посилання на рішення Харківської міської ради, яким затверджені вказані тарифи, є безпідставним, оскільки вартість послуг визначена на загальних зборах співвласників будинку.

Аргументи ОСОБА_1 щодо того, що станом на час звернення до суду з позовом кооператив не уклав із мешканцями будинку договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а продовжив надавати не передбачену чинним законодавством послугу з утримання будинків та прибудинкових територій окремим власникам помешкань за індивідуальними договорами, є непереконливими, оскільки пунктом 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі, вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим законом.

Таким чином, з урахуванням викладеного з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» підлягає стягненню сума боргу за надання послуг з утримання будинку з 20 січня 2018 року по 20 червня 2019 року в розмірі 2320,89 грн, 3% річних від суми боргу у розмірі 62,60 грн та інфляційні втрати у розмірі 134,93 грн, а всього 2518,42 грн.

У зв`язку з чим, оскаржуване рішення суду підлягає зміні зі зменшенням суми стягнення з 3226,57 грн до 2518,42 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 10 статті 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки позов Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» задоволено частково, на 78,05%, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 1499,34 грн (1921*78,05/100).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 також задоволено частково, на 21,95 % (100-78,05). Отже, з Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» на його користь підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 632,50 грн (1921*150/100 = 2 881,50; 2881,50*21,95/100 = 632,50).

Враховуючи частину 10 статті 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 866,84 грн (1499,34-632,50) підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт».

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст.ст.381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Виробничого кооперативу «Житлово - експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт» заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 20 січня 2018 року по 20 червня 2019 року з 3226,57 грн до 2518, 42 грн, з яких 2320, 89 грн сума боргу, 62, 60 грн 3% річних, 134, 93 грн. інфляційні втрати та судового збору з 1921, 00 грн до 866, 84 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.