Справа № 465/7196/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/775/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року у справі за клопотанням Головного управління юстиції у Львівській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Районного суду для Кракова-Сьрудмєстця у Кракові (ОСОБА_3) від 05 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів,

встановила:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року клопотання Головного управління юстиції у Львівській області про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Районного суду для Кракова-Сьрудмєстця у Кракові (ОСОБА_3) від 05 лютого 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів задоволено.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу 15 лютого 2019 року, що підтверджується штампом канцелярії суду, тобто з з пропуском передбаченого ст. 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження ухвали.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року залишено без руху та надано апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати заяву з наведенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказані апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали визнані неповажними.

На виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 04 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року.

У своїй заяві апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, посилаючись на те, що в судовому засіданні під час постановлення оскаржуваної ухвали він присутній не був, копію ухвали він отримав 13.02.2019 згідно ОСОБА_5 прийому-передачі від 13.02.2019. Вказує, що він не має юридичної освіти, жодної інформації про постановлення оскаржуваної ухвали від свого адвоката ОСОБА_5 він не отримував, що призвело до пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали.

Перевіривши вказане клопотання та матеріали справи, вважаю, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття провадження у справі відсутні, оскільки ОСОБА_2, припинивши договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_5 31 травня 2018 року, та, перебуваючи у м. Львові, не був позбавлений можливості самостійно дізнатися інформацію про розгляд даної справи.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("ОСОБА_6 проти України", "Трух протии України").

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України".

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного зазначені апелянтом підстави для поновлення строку є неповажними, тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року та відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Львівського апеляційного суду М.М. Шандра