Справа №461/7307/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення дії договору,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення дії договору, покликаючись на те, що його дружина ОСОБА_4, будучи власником квартири АДРЕСА_1, передала квартиру в найм для проживання ОСОБА_2 за договором від 22.09.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, а власником вказаної квартири став позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2015 року. Наголошує, що згідно з ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Оскільки, в судовому засіданні 14.12.2017 року у справі №461/8181/16-ц, було встановлено, що у ОСОБА_2 відсутній оригінал договору найму від 22.09.2008 року, просить встановити факт, що договір укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 22.09.2008 року припинив свою чинність, а договір від 22.09.2018 року - є неіснуючим правочином.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку.

Третя особа у судове засідання не прибула, хоча повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч.1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50106056 від 17.12.2015 р. Право власності на вказану квартиру у ОСОБА_1 виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2015 р., виданого державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Гусар Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-798. Цю квартиру прийняв у спадщину від своєї дружини ОСОБА_4, яка померла 09.03.2013 року.

Згідно з договором на здачу житлової площі у винайм від 22.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, квартира АДРЕСА_1 надавалась відповідачу у найм безоплатно та на постійній основі.

Умови та порядок укладення й припинення договору найму жилого приміщення в будинках приватного житлового фонду врегульовані главою 59 ЦК України і главою 6 ЖК Української РСР.

За договором найму житла одна сторона (власник житла, наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ст. 810 ч.1 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 158 ЖК УРСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідно до статті 168 ЖК УРСР укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім'ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

За положеннями ч. 1ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років.

Відтак, позивачем не доведено, що ним належним чином попереджено (відповідача) про відмову від договору. Крім того, судовим рішенням у цивільні справі 461/6163/16-ц від 09.12.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та його неповнолітнього сина ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та виселення, позбавлення права користуватися житловим приміщенням, а також до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про зобов`язання зняти ОСОБА_2 та його неповнолітнього сина ОСОБА_2 з реєстрації встановлено, що договір на здачу житлової площі у винайм від 22.09.2008 року вважається укладеним на 5 років, і оскільки після спливу цього строку, а саме 22.09.2013 року наймодавець (позивач) не попередив наймача (відповідача) про відмову від договору, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк, тобто до 22.09.2018 року.

Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ст.207 ЦК України зазначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судовим рішенням у цивільні справі 461/632/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням, стягнення боргу та моральної шкоди, встановлено що договір на здачу житлової площі у найм від 22.09.2008 року укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на постійній основі (безтерміново), тобто на невизначений строк, відтак до даних правовідносин будуть застосовуватись положення ст.821 ЦК України. До позивача, який успадкував квартиру, перейшли права та обов'язки наймодавця по договору на здачу житлової площі у винайм. Договір найму житла від 22.09.2008 року не припиняв своєї чинності, не є розірваним або визнаним недійсним. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 дотримано вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, спадкоємцем ОСОБА_1 не попереджено наймача про відмову від укладення договору на новий строк, крім того, рішенням суду встановлено, що цей договір був продовжений, тому договір від 22.09.2013 року не можна вважати недійсним.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 204, 205, 207, 215, 386, 777,821 ЦК України суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про припинення дії договору - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Повне судове рішення складено 05.02.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р.Юрків.