Справа № 686/5152/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б. Г.,

за участю секретаря судового засідання Боднар А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу № 686/5152/17 за товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості, -

встановив:

16 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 23.08.2006 року акціонерний комерційний банк «ОСОБА_4 Україна», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_4» та ОСОБА_3 уклали договір кредиту № ML-001/218/2006.

Згідно договору факторингу від 05.06.2014 року, ПАТ «ОПТ ОСОБА_4» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за даним договором.

Відповідач належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконує. Позивач просить стягнути заборгованість, яка станом становить: заборгованість за кредитом в сумі 52 584,61 доларів США, за відсотками 4 571,59 доларів США та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необгрунтованим, просив відмовити в його задоволенні.

07.06.2017 року представником відповідача заявлялось клопотання про витребування доказів, яке судом задоволено.

14.11.2017 року представником відповідача заявлялось клопотання про призначення експертизи, яке суд задоволив, експертиза призначена, провадження по справі зупинялось.

За час проведення експертизи, експертом направлялись клопотання про витребування доказів, які судом задовільнялись.

05.10.2018 року експертом повернуто матеріали справи без виконання, оскільки відповідачем експертиза не була оплачена в повному обсязі.

09.10.2018 року провадження по справі поновлено.

11.02.2019 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, в задоволенні якого суд відмовив, оскільки в судовому засіданні присутній представник відповідача, який постійно брав участь в слуханні справи, а у відповідача з 2017 року було достатньо часу для особистого ознайомлення з матеріалами справи та прийняття участі в слуханні справи. На думку суду має місце умисне затягування розгляду справи з боку відповідача та зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За таких обставин по справі, суд вважає за можливе слухати справу по суті на підставі зібраних доказів та присутніх учасників справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.08.2006 року акціонерний комерційний банк «ОСОБА_4 Україна», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_4» та ОСОБА_3 уклали договір кредиту № ML-001/218/2006. Згідно договору факторингу від 05.06.2014 року, ПАТ «ОПТ ОСОБА_4» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за даним договором.

Відповідач належним чином зобовязання по поверненню коштів не виконує. А тому заборгованість по кредиту становить 57 156,20 доларів США, з яких: 52 584,61 доларів США тіло кредиту, 4 571,59 доларів США проценти за користування кредитом.

Дані факти підтверджуються: копією договору кредиту № ML-001/218/2006 від 23.08.2006 року, копією договору факторингу, копією графіку повернення кредиту, копією кредитної заявки, розрахунком заборгованості,

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 1048 ч. 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до вимог ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 533 ч. ч. 1 та 2 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню, а заборгованість ОСОБА_3 становить 57 156,20 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 52 584,61 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитом 4 571,59 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 28.02.2017 року 1 546 285,09 грн.

Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 629, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_3, іпн НОМЕР_1, НОМЕР_2, адреса: 29000, АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (код 36789421, адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури 28Д, р/р 3333 в АТ «ОТП ОСОБА_4») заборгованість в сумі 57 156,20 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 28.02.2017 року еквівалентно 1 546 285,09 грн. та судові витрати по справі в сумі 23 194,28 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Дата складання повного тексту рішення 14.02.2019 року.

Суддя