"28" грудня 2019 р.
Справа № 642/7657/19
Провадження № 2/642/1902/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
26 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
за участю секретаря Самотой М.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У листопаді 2019 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.08.2010 року у сумі 6121,45 грн., а також судові витрати у розмірі 1921 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідно укладеного договору № б/н від 10.08.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.01.2014 року. Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до спадкоємців, таким чином відбувається заміна боржників за зобов`язанням. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів, де зазначена адреса: АДРЕСА_1 . На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України 31.05.2014 року позивач направив претензію кредитора до Другої Харківської державної нотаріальної контори. 18.06.2014 року було отримано відповідь. 05.05.2019 року до спадкодаємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком склала 6121,45 грн., з яких 5964,64 грн. заборгованість за кредитом, 156,81 грн. заборгованість за відсотками.
Ухвалою суду від 13.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 55).
Представник позивача до судового засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання представник був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, у якій просив просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів (а.с. 50).
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов не подав (а.с. 59).
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подала відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.
Відповідно до укладеного договору № б/н від 10.08.2010 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 8-32).
ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» на обслуговування кредитної картки «Універсальна», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Згідно Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_2 зобов`язався виплачувати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також виплачувати комісію на умовах, передбачених договором.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року позичальник, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.01.2014 року (а.с. 35).
Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
За приписами статті 1216 ЦК України у разі смерті фізичної особи (спадкодавця) відбувається перехід прав і обов`язків (спадщини) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже кредитор зобов`язаний довести, що заборгованість дійсно існує. Сам факт наявності боргових зобов`язань не підтверджує обов`язку спадкоємців задовольнити таку вимогу. Кредитор зобов`язаний довести, що борг дійсно не був повернутий спадкодавцем.
Звертаючись до суду з позовом, позивач не доводив обставин, коли відповідачем допущено пропуск строку погашення кредитної заборгованості і в якому розмірі. Матеріали справи не містять витягу по особовому рахунку боржника, який міг би бути належним доказом на підтвердження розміру заборгованості.
У позові представник позивача зазначає, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 10.08.2010 року склала 6121,45 грн., яка складається з наступного: 1) 5964,64 грн. заборгованість за кредитом; 2) 156,81 грн. заборгованість за відсотками.
Однак, як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, складеного станом на 09.01.2018, зазначений розрахунок був здійснений у період з 10 серпня 2010 року по 09 січня 2018 року, тобто в подальшому після смерті позичальника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , Банк продовжував збільшувати розмір заборгованості за рахунок нарахування відсотків (а.с. 5-7).
Згідно з положенням ч. 2 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню) за умови, що: 1) судом було прийнято рішення з призначенням певної суми до виплати кредитору; 2) боржник (спадкодавець) не виконав такого рішення суду.
Оскільки спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя, нараховані зобов`язання після смерті ОСОБА_2 фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, 31 травня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив претензію кредитора за вих. № SAMDN50ОТС003616782 від 21.05.2014 року до Другої Харківської державної нотаріальної контори (а.с. 38).
У червні 2014 року Банк отримав відповідь Другої Харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що Претензія Банку була зареєстрована у журналі реєстрації вхідних документів. Зазначено також, що заведено було спадкову справу № 253/2014 (а.с. 39).
Таким чином, у червні 2014 року позивачу було відомо, що позичальник ОСОБА_2 помер.
У відповідності до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно із ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців.
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.
Недотримання кредитором, передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
На думку позивача, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адреси реєстрації зазначені: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з цим 05 травня 2019 року направив ОСОБА_1 лист-претензію (а.с. 33-34, 40-43).
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, як було встановлено вище про смерть спадкодавця позивачу стало відомо ще у червні 2014 році, що підтверджується направленням позивачем до Другої Харківської державної нотаріальної контори претензії. Крім того, як свідчить надана позивачем копія паспорту відповідача з відміткою про спільне проживання з позичальником за однією адресою, що також підтверджує той факт, що позивачу у червні 2014 року достовірно було відомо, що відповідач впорядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, а отже шестимісячний строк, передбачений частиною 2 ст. 1281 ЦК України сплинув ще у 2014 році.
Однак, порушуючи терміни, що передбачені ст. 1281 ЦК України, з вимогою до відповідача як до спадкоємця позивач звернувся листом-претензією 05 травня 2019 року, що вбачається з копії чеку ПАТ «Укрпошта» (а.с. 41), а з позовом до суду - 12 листопада 2019 року, тобто позивачем пред`явлено вимоги з пропуском визначеного законом шестимісячного строку, який є присічним (преклюзивним), у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ленінського районного суду м. Харкова протягом 30 днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2019 року.

Суддя В.В. Вікторов