Справа № 694/944/19 Провадження №2/694/447/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.07.2019 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дудніченка В.М.

при секретарі Літвін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Звенигородка заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дудніченка В.М. у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Звенигородського районного суду від 18.06.2019 року відкрите загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання по справі на 08.07.2019 року о 09.30 годині в залі суду м. Звенигородка, Черкаської області, пр. Шевченка № 12 - а, зал №2.

До початку розгляду підготовчого судового засідання до канцелярії суду через електронну пошту надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дудніченку В.М. Свою заяву мотивувала тим, що суддею Дудніченком В.М. 17.01.2019 року було винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та стягнення аліментів на дружину, до досягнення дитиною трьохрічного віку, яким було задоволено позов частково. Вважає, що дане рішенням було прийнято незаконно, тому вона його оскаржила до апеляційного суду Черкаської області. Враховуючи те, що у неї є сумніви щодо об`єктивності судді Звенигородського районного суду Дудніченка В.М. та Звенигородського районного суду, оскільки ОСОБА_4 є головою Звенигородського районного суду, росить задоволити заяву про відвід судді Дудніченка В.М. та Звенигородського районного суду.

Представник позивача адвокат Захарова О.О. в підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила відкласти підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд, з метою не затягування розгляду справи, вважає за можливе розглянути заяву про відвід головуючого судді.

Підстави для заяви відводу судді передбачені ст. ст. 36,37 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Порядок вирішення заяви про відвід визначений ст. 40 ЦПК України.

Неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.

У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.

У розумінні ст.3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право , законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України Про міжнародні договори , міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі Фей проти Австрії вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Вимога безсторонності , згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах Білуха проти України , Салов проти України , Мироненко і Мартенко проти України , Фельдман проти України ) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Окрім того, суд зважає на те, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах Микаллеф проти Мальти , Мезнарич проти Хорватії , в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об"єктивного рішення суду.

При цьому, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді Дудніченка В.М., та те, що суб`єктивне, переконання особи в необ`єктивності та упередженості такого учасника процесу як суддя, може стати підставою для висновку про порушення права такої особи на справедливий суд, суд приходить до висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду, а відтак з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого рішення, як у сторони у справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід судді, що узгоджується з висновком Європейського Суду з прав людини в справі Білуха проти України (рішення від 09.11.2006 року (заява №33949/02)).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вищевикладені в заяві обставини є такими, що виключають участь судді в розгляді справи з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, що є підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 41, 259, 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дудніченка В.М. - задовольнити.

Відвести головуючого суддю Звенигородського районного суду Дудніченка В.М. від розгляду цивільної справи №694/944/19 за позовом позовом за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) про розірвання шлюбу.

Передати справу для повторного розподілу між суддями Звенигородського районного суду Черкаської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя