Справа № 309/495/18
Провадження № 2/309/346/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання - Плиска Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Хустської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі у їх вихованні -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовними вимогами до ОСОБА_2, про усунення перешкод у спілкуванні зі своїми малолітніми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначення порядку спілкування з ними. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував з відповідачкою в шлюбі, який за рішенням Хустського районного суду від 02.12.2015 року розірваний. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матірю ОСОБА_2 в м. Хуст по вул. Небесної Сотні №98 Закарпатської області. Після припинення шлюбних відносин відповідачка безпідставно створює йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, а потім заборонила йому побачення з дітьми. Тому він звернувся до суду з даними позовом і просив задовольнити позовні вимоги, визначивши порядок та місце побачення з дітьми у відповідності до висновків наданих відповідними компетентними органами, а також просив усунути йому перешкоди у відвідуванні дітей у школі під час перерви, без відриву від навчального процесу та не обмежувати його в спілкуванні з ними через засоби телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав свої вимоги посилаючись на наявність у нього батьківських прав на участь у вихованні своїх дітей просив визначити йому час побачення з дітьми в першу та третю неділю кожного місяця з 13.00 до 18.00 години, за місцем його проживання та надати йому право забирати дітей з місця проживання відповідачки і привозити дітей до себе додому. Крім цього, просив надати йому право на відвідування дітей у школі під час перерви без відриву їх від навчального процесу та не обмежувати його у спілкуванні з дітьми через засоби телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги, визнала частково і не заперечила проти надання можливість позивачу реалізувати свої батьківські права щодо участі у вихованні та утриманні їхніх малолітніх дітей. Однак при вирішенні питання з часом і тривалістю побачень просила врахувати вік дітей і визначити час для спілкування з батьком у дні які просить позивач з 12.00 до 16.00 години. Не заперечує щоб позивач приїздив до неї додому і забирав дітей у дні які будуть визначені судом для їх побачення з батьком. Вимоги позивача про усунення йому перешкод у відвідуванні дітей у школі під час перерви без відриву їх від навчального процесу та не обмежувати його у спілкуванні з дітьми через засоби телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку вважає безпідставними та недоведеними, так як таких перешкод позивачу вона не створює. Він має повне право як батько приходити до школи де навчаються діти і спілкуватися з ним. Мобільний зв'язок з дітьми позивач також має і до цього часу спілкувався з ними, але можливо звязок з ними міг бути відсутній коли вони повністю розрядили мобільний телефон. Просила суд при вирішенні справи врахувати її думку та наведені обставини і ухвалити рішення яке буде відповідати інтересам дітей.

Представник органу опіки та піклування Хустської РДА ОСОБА_4 до суду подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, та виходячи з встановлених у судовому засіданні обставин по справі, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 142 Сімейного Кодексу України визначено, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Крім цього стаття 157 Сімейного Кодексу України передбачає, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В ході розгляду даної справи в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не заперечила проти спілкування позивача з їхніми малолітніми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у спосіб та в місці який просив визначити позивач, за винятком скорочення часу побачень, враховуючи вік дітей. Тому, суд виходячи з узгодженої між сторонами думки про періоди побачень позивача з дітьми, місця їх зустрічей виходячи з віку дітей, вважає за можливе задовольнити дану позовну вимогу скоригувавши години побачень з 12.00 до 17.00 години в першу та третю неділю кожного місяця, за місцем проживання позивача з наданням йому права забирати дітей з місця проживання відповідачки і привозити дітей до себе додому.

Вирішуючи питання щодо заявлених вимог позивача про наявність у нього перешкод, які вчиняє відповідачка у виді заборони відвідування дітей у школі під час перерви без відриву їх від навчального процесу та не обмеження його у спілкуванні з дітьми через засоби телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку, судом не знайдено підстав для їх задоволення. Так, в судовому засіданні твердження позивача про те що у нього існують перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх відвідування у школі, і такі перешкоди створені саме відповідачкою нічим не підтверджені. Фактично, позовні вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на голослівних усних заявах і доказів на підтвердження цих вимог позивач протягом розгляду справи не надав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,13,76-78,142,206,247,258-268 ЦПК, ст.ст.141,142,153,155,159 СК, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Для забезпечення права позивача на участь у вихованні малолітніх дітей встановити наступний порядок та час спілкування з малолітніми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 їхнього батька ОСОБА_1, 31.12.1982 р. н., а саме: в першу та третю неділю кожного місяця з 12.00 до 17.00 години, з наданням права позивачу забирати дітей особисто з будинку де вони проживають з матірю, за місцем проживання батька в ІНФОРМАЦІЯ_3.

В частині позовних вимог щодо надання права позивачу на відвідування дітей у школі під час перерви, без відриву від навчального процесу, необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів звязку відмовити за недоведеністю даних позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5