Головуючий суду 1 інстанції - Філіпченко Л.П.
Доповідач -Суддя доповідач: Луганська В.М.
Справа № 407/271/13-ц
Провадження № 22-ц/810/270/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇН

12 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Луганської В.М.

суддів: Авалян Н.М. , Єрмакова Ю.В.

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку Луганської області цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 червня 2014 року ухваленого судом у складі судді Філіпченко Л.П. в м. Антрацит Луганської області

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини,

в с т а н о в и в :

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких вказала, що 09 квітня 2011 року нею було укладено шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 571.

26 грудня 2012 року рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на дитину не надає, хоча має можливість, оскільки він є приватним підприємцем та використовує майно, придбане у шлюбі.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 3000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Антрацитівського міськрайонного суду від 24 червня 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 3000 гривень щомісяця, починаючи з 16 січня 2013 року і до досягнення сином повноліття, аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16 січня 2013 року і до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судом вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 12 лютого 2019 року відновлено втрачене судове провадження Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області по справі номер провадження 2/407/9/14 (справа 407/271/13-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини в частині рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 червня 2014 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 29 травня 2019 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 червня 2014 року, відкрито апеляційне провадження, справу було повернуто до Старобільського районного суду Луганської області для відновлення втраченого судового провадження в частині достатній для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 08 липня 2019 року відновлено втрачене судове провадження судове провадження Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області по справі номер провадження 2/407/9/14 (справа 407/271/13-ц) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини в частині позовної заяви з додатками та апеляційної скарги ОСОБА_2 з додатками.

В апеляційній скарзі на рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 червня 2014 року ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16 січня 2013 року і до його повноліття, в іншій частині заявлених вимог позивача відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції визначив розмір аліментів на неповнолітню дитину в порушення вимог ст.182 СК України. Висновки суду про стягнення аліментів із скаржника на утримання дружини до досягнення дитиною трьох рокі не відповідають встановленим по справ обставинам, суд, приймаючи рішення щодо стягнення 1/6 частини всіх видів заробітку на утримання позивача не встановив обставини стосовно того чи потребує позивачка в наданні допомоги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав посилаючись на доводи, викладені в скарзі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу визнали частково в частині розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Апеляційну скаргу скаржника в частині стягнутих аліментів на утримання дружини не визнали, вважають, що підстав для скасування судового рішення в цій частині не має.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України (на час ухвалення рішення суду) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.12 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.13 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст.60 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення) та ст.81 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати свою дитину та дружину, а з врахуванням його матеріального становища, віку та повної працездатності, він має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі ј частини але не менше 3000, 00 грн. в місяць та дружини 1/6 частини усіх видів доходів.

Колегія суддів вважає, що висновок суду щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 3000, 00 грн. щомісяця не відповідає вимогам закону в частині встановлення розміру аліментів не менше 3000, 00 грн. щомісяця.

За приписами ст. 182 СК України (в редакції на час ухвалення рішення суду) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

26 грудня 2012 року рішенням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно допомогу на дитину не надає, хоча має змогу.

Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини, від усіх видів (доходу) заробітку щомісячно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення. Приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина підлягають задоволенню щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів (доходу) заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів встановленого законодавством з 16 січня 2013 року і до досягнення ним повноліття. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За положеннями ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання існує незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Установивши, що відповідач мав змогу надавати допомогу на утримання дружини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка отримувала щомісячно допомогу на дитину та те, що до народження вона працювала не заслуговують на увагу, оскільки право на утримання існує незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Скаржник не надав суду належних та допустимих доказів того, що на час розгляду справи у суді першої інстанції він не міг надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Так само і в суді апеляційної інстанції скаржником не надано докази на спростування вимог позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції врахував, що відповідач має працездатний вік, має можливість сплачувати аліменти та дійшов правильного висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та до досягненням дитиною трьох років.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 24 червня 2014 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 і в цій частині ухвалити нове рішення, яким заявлені вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Торез Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає, АДРЕСА_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів встановленого законодавством з 16 січня 2013 року і до досягнення ним повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: Н.М. Авалян

Ю.В. Єрмаков