Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/535/19
Провадження №: 2-о/332/24/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 лютого 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Заводський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 10.11.2018 року у м. Донецьку. Документом, що підтверджує факт смерті його матері є свідоцтво про смерть серії ДНР №123156, видане 12.11.2018 року так званим «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Зважаючи на те, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, будь-який акт(рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, видане на тимчасово окупованій території свідоцтво про смерть його матері є недійсним та не створює ніяких правових наслідків, він звернувся до Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для отримання нового свідоцтва про смерть ОСОБА_2, але у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено, з посиланням на те, що відсутні підстави для державної реєстрації смерті на підставі документів, які видані на тимчасово окупованій території і є недійсними. Внаслідок цих обставин отримання свідоцтва про смерть його матері ОСОБА_2 у Заводському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є неможливим та єдиним шляхом захисту прав родичів та спадкоємців померлої є звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка настала 10 листопада 2018 року. Просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_2 у м. Донецьку.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надана заява, відповідно до якої заявник просить розглянути справу у його відсутності та задовольнити заяву про встановлення факту смерті його матері(а.с.13).
Представник заінтересованої особи - Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився. Про день, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана заява, з якої вбачається, що заперечень щодо встановлення факту смерті за заявою ОСОБА_1 вони не мають та просять розглянути справу без їх участі(а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв»язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з п.5 ч.1 ст. 293, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Стаття 317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.Положеннями ч.1,ч.2 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню(ч.4 ст. 313 ЦПК України).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НС №025338, виданого 20.10.1951 року Валуйчикським с/с Никитівського району Воронезької області, ОСОБА_1 народився 19 жовтня 1951 року, його матір*ю у свідоцтві вказана ОСОБА_2(а.с.5).
Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 04.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено. Норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, а отже, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Місто Донецьк включено до переліку населених пунктів, на територіях яких органи державної влади(у тому числі органи реєстрації актів цивільного стану) тимчасово не здійснюють свої повноваження, що у даному випадку зумовлює необхідність застосування передбаченого статтею 317 ЦПК України порядку встановлення факту смерті ОСОБА_2.
Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід*ємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт(рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7, 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області», «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області», свідоцтва про смерть, видані органом, який знаходиться на неконтрольованій території, є недійсними. Використання їх в якості документів, що засвідчують факт смерті, є неможливим. На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявником ОСОБА_1 також надана довідка про причину смерті ОСОБА_2 від 12 листопада 2018 року(а.с.7).
Судом встановлено, що заявником ОСОБА_1 при зверненні до Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання державної реєстрації смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 10.11.2018 року у м. Донецьку, було надано свідоцтво про смерть серії ДНР №123156 ОСОБА_2, яка настала 10.11.2018 року у так званій «ДНР» Куйбишевському районі м. Донецька, видане 12.11.2018 року створеним на тимчасово окупованій території України органом так званим «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки»(а.с.6), діяльність якого, відповідно до норм Закону Українивід 15.04.2014р № 1207-VII, вважається незаконною, а отже, виданий цим органом документ фактично є недійсними і не створює ніяких правових наслідків, у зв»язку з чим Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті його матері ОСОБА_2 з посиланням на те, що ОСОБА_1 не було надано жодного документу, який би був підставою для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва(а.с.8).
Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
На підставі вище наведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник ОСОБА_1 не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті 10 листопада 2018 року його матері ОСОБА_2 та враховуючи, що заявником були надані докази, які в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити, оскільки суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_2 померла 10 листопада 2018 року в м. Донецьку, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України. Доказів, які б спростовували факт смерті ОСОБА_2 матеріали справи не містять.При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду(ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду(ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади. Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази разом з іншими доказами, у їх сукупності, та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, так як встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому провести державну реєстрації смерті його матері та реалізувати спадкові права.
Керуючись ст. ст. 4,13,76-82, 258,259; п.5 ч.2 ст.293; ст. 294,п.8 ч.1 ст. 315, ст. 317, 319 ЦПК України, суд -

Заяву ОСОБА_1(зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), заінтересована особа Заводський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області(місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25Б, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04053967)про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт смерті 10 листопада 2018 року у м. Донецьку Донецької області громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 317ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складене та підписане суддею 15 лютого 2019 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.