УХВАЛА

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 0417/12869/2012

провадження № 61-2915ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку«ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1, який в ході розгляду справи уточнив, та остаточно просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 057,92 дол. США, що за курсом НБУ від 17 липня 2012 року складає 48 402 грн 75 коп.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, в задоволені позову відмовлено.

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК Українипередбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості у розмірі 48 402 грн 75 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі № 0417/12869/2012 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не є такими, що становлять виняткове значення для учасника справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Суддя М. Є. Червинська