Постанова

Іменем України

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 529/227/17

провадження № 61-27686св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя - доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», Комунальне підприємство «Диканський комбінат комунальних підприємств»,

розглянув в попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Комунального підприємства «Диканський комбінат комунальних підприємств» на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року у складі судді Гвоздика А. Є. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2017 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Дорош А. І., Карпушина Г. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), Комунального підприємства «Диканського комбінату комунальних підприємств» (далі - КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (дала - ДТП).

Позов обґрунтований тим, що постановою Диканського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП у зв`язку з тим, що він керуючи службовим автомобілем марки ГАЗ-3309, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить КП «Диканський комбінат комунальних підприємств», на вул. Незалежності в смт Диканька, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено-Кенгу», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався головною дорогою, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим позивачу завдано збитків на загальну суму 68 009,92 грн з урахуванням ПДВ.

Оскільки цивільно-правову відповідальність КП «Диканський комбінат комунальних підприємств»застраховано в ПрАТ «СК «Провідна», яка виплатила позивачу страхове відшкодування за полісом в межах ліміту відшкодування, тому з ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивача підлягає стягненню недоплачена майнова шкода у розмірі, що становить 9 384,09 грн.

Протиправними діями ПрАТ «СК «Провідна», яке відмовилося від виплати різниці добровільно, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у постійному відчутті дискомфорту, тому що вона тривалий час була позбавлена можливості користуватися своїм транспортним засобом, що викликало й інші негативні наслідки: порушення звичайних життєвих зв`язків, хвилювання за стан свого здоров`я.

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила суд стягнутиз ПрАТ «СК «Провідна» 4 689,83 грн, з яких 1 664,01 грн -пені, 787,53 грн -інфляційних збитків; 178,29 грн - 3 % річних від простроченої суми страхового відшкодування, 2 060,00 грн - витрати, пов`язані з евакуацією пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП до місця здійснення ремонту; з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» 17 384,09 грн, з яких: 9 384,09 грн - різниця між розміром шкоди, завданої майну (транспортному засобу), та розміром сплаченого страхового відшкодування; 3 000,00 грн - витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження та 5 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2017 року, позовОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна»кошти як відшкодування завданої ДТП майнової шкоди: за прострочення виплати страхового відшкодування - пеню в сумі 1 664,01 грн, інфляційні збитки - 787,53 грн та 3 % річних від простроченої суми, що становить 178,29 грн, та 2 060,00 грн у рахунок страхового відшкодування витрат, пов`язаних з евакуацією пошкодженого транспортного засобу з місця ДТП до місця здійснення ремонту, судові витрати в розмірі 187,18 грн.

Стягнуто з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» кошти як відшкодування завданої ДТП майнової шкоди: франшизу у розмірі 1 000,00 грн, недоплачені майнові збитки відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 8 384,09 грн, відшкодування на проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 3 000,00 грн, на відшкодування завданої ДТП моральної шкоди 3 000,00 грн та судові витрати - 2 052,82 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до частини першої статті1194 ЦК України недоплачена сума коштів щодо вартості відновленого ремонту автомобіля повинна бути відшкодована в сумі 9 384,09 грн. (8 384,09 грн + 1 000,00 грн - розмір франшизи) з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств», з яким винна в ДТП особа перебувала у трудових відносинах.

Визначаючи розмір грошового відшкодування в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив з глибини моральних та душевних страждань позивача, їх тривалості та характеру, визначений розмір моральної шкоди судом першої інстанції відповідає принципу розумності та справедливості.

Обґрунтованим є рішення в частині стягнення з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» витрат на проведення авто - товарного дослідження в сумі 3 000,00 грн, оскільки дослідження з визначення розміру шкоди, завданої автомобілю «Рено-Кенгу», проведено за ініціативою та кошти позивача, яка діяла згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Проведенню позивачем дослідження за власні кошти сприяла пасивна поведінка відповідачів, оскільки 25 жовтня 2016 року проведено лише огляд пошкодженого автомобіля, а звіт про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням автомобіля, складено лише 06 лютого 2017 року.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України ПрАТ "СК "Провідна" за 37 днів прострочення виплат страхового відшкодування повинно сплатити позивачу інфляційні збитки та 3 % річних від простроченої суми.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2017 року, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення коштів з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову.

Рух справи у суді касаційної інстанції

17 жовтня 2017 рокуухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК Україниу редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 10 червня 2019 року № 643/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року №7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не з`ясували всі обставини справи, які мають значення для справи, зробили висновки, які не відповідають обставинам і матеріалам справи, рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Суди не взяли до уваги, що позивач не надала доказів щодо здійснення ремонту автомобіля, а саме деталізованих актів виконаних робіт та касових чеків із станції технічного обслуговування.

Суди не правильно визначили як різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням суму, яка є податком на додану вартість. Відповідно до звіту № 14/02/17 матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля «Рено Кенго» визначений в розмірі 68 009,92 грн з урахуванням податку на додану вартість (без ПДВ 59 625,83 грн). Позивачу повністю виплачено страхове відшкодування в сумі 58 625,83 грн.

Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди необґрунтовані.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд переглядає судові рішення лише в частині позовних вимог до КП «Диканський комбінат комунальних підприємств».

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_2 , керуючи службовим автомобілем марки ГАЗ-3309, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить КП «Диканський комбінат комунальних підприємств», на вул. Незалежності у смт Диканька, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем марки «Рено-Кенгу», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався головною дорогою, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим позивачу завдано збитків на загальну суму 68 009,92 грн з урахуванням ПДВ.

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 24 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На час ДТП ОСОБА_2 знаходився в цивільно-правових відносинах з КП «Диканський комбінат комунальних підприємств».

Цивільно-правова відповідальність КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» застраховано в ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом від 09 вересня 2016 року № АІ/9852953.

Відповідно до полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00, а розмір франшизи - 1 000,00 грн.

Відповідно до звіту від 25 жовтня 2016 року № 14/02/17, зробленого ПрАТ «СК «Провідна»вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля позивача «Рено Кенгу», державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу становить 68 009,92 грн з ПДВ (59 625,83 грн без ПДВ).

З урахуванням франшизи, визначеної договором страхування, ПрАТ «СК «Провідна» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 58 625,83 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 0008718 від 23 лютого 2017 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Така підстава є юридичним фактом.Отже, завдання шкоди є підставою виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом.

Відповідно до статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законом, включаючи витрати на усунення, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих в наслідок ДТП, з метою евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно із пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (підпункт 34. 3 статті 34 Закону).

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суди встановили, що оцінка з визначення розміру шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Рено Кенгу», проведена за ініціативою та за кошти позивача ОСОБА_1 , яка діяла згідно із законодавством, а не за ініціативою відповідача КП «Диканський комбінат комунальних підприємств», водій якого завдав майнових збитків позивачу, що підтерджується квитанцією від 03 листопада 2016 року серії ААВ, № 038271.

Верховний Суд зауважує, що відповідач КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» ні самостійно, ні на пропозицію суду не надав доказів того, що ним направлялося страховику повідомлення про ДТП, а страховик ухилився від направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а тому підстав для застосування наслідків пункту 34. 3 статті 34 Закону немає.

Суди дійшли правильного висновку, що вимоги позивача, відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України про відшкодування недоплачених майнових збитків з урахуванням розміру франшизи, понесених витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, є обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу діями КП «Диканський комбінат комунальних підприємств», з урахуванням розумності, справедливості, об`єму і характеру перенесених позивачем моральних страждань, які виникли внаслідок ДТП і негативно вплинули на її емоційний стан, змінили звичайний уклад життя і викликали незручності у повсякденному житті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку, що розмір заявленої до відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, у розмірі 3 000,00 грн.

Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що позивачем не здійснено ремонт та не надано акта виконаних робіт та квитанцій на підтвердження понесених витрат, оскільки апеляційний суд надав належну правову оцінку цим доводам.

Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги щодо недоведеності завдання позивачу моральної шкоди, оскільки суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що з урахування принципів розумності та справедливості, позивачу внаслідок ДТП завдано моральну шкоду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Перевіряючи доводи касаційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовими рішеннями у справі, Верховний Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили обставини справи, надали належну оцінку доводам сторін та наданим доказам у справі, правильно здійснили тлумачення норм матеріального та процесуального права і застосували їх до спірних правовідносин.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення в частині позовних вимог до КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права є необгрунтованими.

Перевіривши доводи касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень в частині позовних вимог до КП «Диканський комбінат комунальних підприємств» - без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Диканський комбінат комунальних підприємств» залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 04 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 31 липня 2017 року в частині позовних вимог до Комунального підприємства «Диканський комбінат комунальних підприємств» залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко