Справа № 177/1614/18
28.01.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Явіци І.В.,
за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У серпні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що ОСОБА_1 звернулась до позивача з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 03 травня 2011 року та отримала кредитну картку «Універсальна». 27 січня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач свої зобов'язання за умовами договору виконує неналежно, то станом на 06 травня 2018 року в неї виникла заборгованість перед банком на загальну суму 116555,11 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7492,16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 109062,95 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року справу передано за підсудністю до Арбузинського районного суду Миколаївської області.
06 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу справу розподілено в провадження судді Явіци І.В.
Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2018 року. Ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд по суті на 14 грудня 2018 року.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, будь-яких клопотань на адресу суду не направляла. ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 14 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року, викликалась шляхом направлення судових повісток на адресу місця її реєстрації, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про час та місце проведення судового засідання, призначене на 28 січня 2019 року, була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає наявними одночасне існування всіх умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, відзив (заперечення) на позов не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв'язку, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до такого.
Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 03 травня 2011 року звернулась до позивача з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 03 травня 2011 року та отримала кредитну картку «Універсальна». 27 січня 2014 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-8).
Вказаний договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 03 травня 2011 року (а.с. 10), «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті.
Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 03 травня 2011 року підтвердила факт укладення договору між ним та позивачем.
Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк.
У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ "ПриватБанк", станом на 06 травня 2018 року у відповідача виникла заборгованість перед банком на загальну суму 116555,11 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7492,16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 109062,95 грн.
При цьому з 01 вересня 2014 року позивач застосував при проведенні розрахунку процентну ставку - 32,40, а з 01 квітня 2015 року - 42,00.
Відповідно до положень ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Таким чином, із змісту наведеної норми вбачається, що зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі.
Обґрунтовуючи підвищення процентної ставки в односторонньому порядку позивач вказував, що таке право йому надано положеннями пункту 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг.
Між тим, вказані Умови не містять реквізитів щодо їх ідентифікації, а саме відсутній їх номер, дата, підпис позичальника, вказані Умови мають підпис лише керівника Банку.
Отже, встановлене свідчить про відсутність доказів на підтвердження того, що відповідач погодився саме на зазначені Умови надання кредиту, а тому посилання в договорі на відповідні Умови, що стосуються саме цих Умов є безпідставними.
Враховуючи, що підпис відповідача на наданому позивачем тексту Умов відсутній, то зміна процентної ставки застосована позивачем є односторонньою її зміною, що заборонено наведеними правовими нормами.
За таких обставин підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. Отже, за період з 01 вересня 2014 року по 06 травня 2018 року підлягає застосуванню відсоткова ставка у 27,60 % річних.
Таким чином, суд не може прийняти як належний доказ надані позивачем розрахунки заборгованості процентів за користування кредитом та загальної заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача.
Отже, розмір заборгованості по процентам відповідача перед Банком станом на 06 травня 2018 року становить 8755,45 грн. (7492,16 грн. (заборгованість за тілом кредиту) х 27,60% : 360 днів х 1328 днів (кількість днів, за яку нараховується заборгованість, а саме: з 01 вересня 2014 року по 06 травня 2018 року) + 1127,43 грн. (раніше нараховані проценти за користування кредитом станом на 01 вересня 2014 року).
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов'язані із сплатою судового збору у розмірі 245,62 грн. (13,94%).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Явіца