РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3234/18

пр. № 2/759/1007/19

03 січня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з відповідачем з 02.08.2013 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 627.

Позивач в обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу посилається на те, що від зазначеного шлюбу з відповідачем мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та різних поглядів на шлюб та сім'ю. Фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження їх шлюбу є неможливим, недоцільним та суперечить їх інтересам.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що примирення результатів не дав. Зазначила, що прийняте рішення про розірвання шлюбу є зваженим і добре обдуманим. Вважає, що подальше збереження сім'ї та шлюбу між ними не можливо та суперечить їх інтересам.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2013 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 627. (а.с. 8 - копія свідоцтва про шлюб).

Від даного шлюбу у подружжя є малолітні діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10 - копія свідоцтв про народження).

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують., що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв'язку з чим позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, судом встановлено, що діти сторін по справі проживають з матір'ю та перебувають на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей, а саме слід стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дітей повноліття.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 3, 21, 24, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 133, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 02 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 627.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дітей повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704, 80 грн. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда