Провадження № 22-ц/802/1220/19 Категорія: 82 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій постачальника природного газу виставляти рахунки та вимагати оплати за спожитий побутовим споживачем природний газ, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою від її імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що вона одержує послуги з постачання природного газу на підставі договору про надання послуг з газопостачання, укладеного з відповідачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 №2500.

Виявила, що з листопада 2018 року сплачувала за послуги газопостачання не за фактичними показниками її лічильника, а з невідомих їй причин більші суми.

Відповідач не має законних підстав вимагати оплати зазначеного в рахунку об`єму природного газу приведеного до стандартних умов, оскільки вона є побутовим споживачем. Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.05.2015 №2496 можливість використання за розрахункову одиницю поставленого природного газу метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов передбачена лише у відносинах постачання природного газу з не побутовим споживачем і не передбачена для відносин із побутовим споживачем.

Крім того, було порушено вимоги постанови НКРЕКП від 23.11.2018 №1488, якою відповідачу було прямо заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний побутовими споживачами природний газ. У разі приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, відповідачу необхідно було здійснити перерахунок об`єму (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів відповідно до фактичних показань лічильників природного газу.

З урахуванням наведеного просила зобов`язати відповідача припинити при здійсненні обліку природного газу приводити об`єми природного газу до стандартних умов. Зобов`язати відповідача відновити здійснення обліку природного газу, використаного нею, як побутовим споживачем за фактичними показниками лічильника. Зобов`язати відповідача здійснити контрольне зняття показників лічильника газу та сформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць, у якому було здійснено контрольне зняття показників лічильника газу, з урахуванням його фактичних показників та відповідно здійснити перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до фактичних показників лічильника.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 одержує послуги постачання природного газу на підставі договору про надання послуг з газопостачання №8994 від 08.04.2008, укладеного з відповідачем на основі типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2500.

Взаємовідносини між газопостачалъником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Згідно розділу ІІІ даної Постанови, визначено порядок постачання природного газу побутовим споживачам де в п.13 зазначено, що Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та пункту 2 Розділу ІІІ вказаних Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Кодексом газорозподільних систем та Договором розподілу природного газу визначено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених а Кодексі газорозподільних систем.

Постановою НКРЕКП від 26 січня 2017 року № 84 «Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використання одиниць енергії», яка набрала чинності 15.03.2017 до Кодексу ГРМ внесено зміни та доповнення, відповідно до яких Кодекс ГРМ доповнено розділом XV «Порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії», де додатково до перелічених вище норм прямо наведене положення, що застосовується до всіх, без винятку, споживачів: «Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (К) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року N 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за N346/8945. Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення.

Таким чином, Регулятор передбачив, що застосування коефіцієнтів, які передбачені Методикою 116, здійснюється до всіх категорій споживачів, у тому числі і до побутових.

Крім того, пункт 4 постанови 84 також прямо містить зобов`язання операторів ГРМ додатково передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача інформацію про розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також обсяг енергії спожитого природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт-год, Гкал, МДж).

З 17.03.2017 постановою НКРЕКП від 07.11.2016 N1953 з глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ «Визначення втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ» виключено посилання на Методики 264 та 595 при визначенні ВТВ операторів ГРМ. Відповідно до пункту 4 цієї глави об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до1 глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ҐРМ протягом зазначеного періоду. Обов`язок НКРЄКП включати до тарифу на розподіл природного газу операторів ГРМ обсяги природного газу, розраховані за Методикою 595, з Кодексу ГРМ виключено.

Крім того, відповідно до вимог пункту 2.3 Договору купівлі-продажу природного газу укладеного між НАК «Нафтогаз України» та постачальниками газу для потреб населення, постановою КМУ від 13 липня 2016 р. N 444, розрахунковою одиницею природного газу є 1 куб. метр, приведений до стандартних умов: температура (і) = 20° С, тиск природного газу (Р) = 760 міліметрів ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Таким чином, законодавство в повній мірі забезпечило рівність споживачів природного газу на ринку та передбачило оплату витрат на ринку природного газу на приведення його до стандартних умов за рахунок споживачів, що відповідає принципу єдності вимірювань, передбаченого частиною 3 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу".

Відтак, застосування коефіцієнту приведення спожитого природного газу до стандартних умов повністю відповідає вимогам законодавства та умовам договору розподілу природного газу, укладеного між АТ «Волиньгаз» та споживачем.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказувала на порушення відповідачем вимог постанови НКРЕКП від 23.11.2018 № 1488, якою відповідачу було прямо заборонено при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний побутовими споживачами природний газ.

Однак, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1488 щодо заборони ПАТ «Волиньгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами.

Позивачем не доведено, що внаслідок неправомірних дій Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» їй неправильно було нараховано вартість спожитого природного газу.

Приймаючи до уваги недоведеність заявлених позивачем вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді