Дата документу 15.01.2019
Справа № 320/7432/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря Панченко Н.М.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 14000,15 грн за кредитним договором № б/н від 15.10.2010 та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, пояснив, що позивач отримала кредит в розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позивальника у вигляді другого примірника договору. При необхідності додаткової інформації відповідач завжди мала змогу отримати їх з цілодобової служби клієнтської підтримки, сайту банку, а також у відділеннях «Приватбанку». Умови кредиту відповідачем не виконувались належним чином, тому просив суд стягнути заборгованість в сумі 14000,15 грн, яка складається з 2307,39 грн тіла кредиту; 2883,67 грн нарахованих відсотків за користування кредитом; 7666,23 грн - нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 642,86 грн - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, зазначила, що ОСОБА_2 дійсно користувалась кредитною карткою «Приватбанку», однак в теперішній час вона не має заборгованості перед позивачем в заявленому розмірі, невиплаченими залишились 34 грн. Також зазначила, що позивачем взагалі не доведено належними та допустимими доказами існування договірних правовідносин між банком та ОСОБА_2 Окрім того, просила суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

15.10.2010 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредиту розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с.13-27/.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_3 з «Умов та правил надання банківських послуг» та ОСОБА_3 з «Тарифів Банку».

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 договору.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією iз сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

Пунктом 1.1.3.2.4 договору для ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачена можливість зміни тарифів та інших невідємних частин договору. При цьому у сторін виникають обовязки: у кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору; у позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 договору).

На підставі п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 2.1.5.4 договору.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором /а.с.7-10/.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 договору зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 договору відповідач доручив банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п. 2.1.1.12.9 договору, боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, у т. ч. з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі мінімального обовязкового платежу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

У разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 договору, на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню.

Згідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17.09.2017 року має заборгованість 14000,15 грн, яка складається з наступного: 2307,39 грн тіло кредиту; 2883,67 грн нарахованих відсотків за користування кредитом; 7666,23 грн. - нарахованої пені; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина) та 642,86 грн - штраф (процентна складова), яку представник позивача просив стягнути в повному обсязі.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав ті інтересів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов'язання заданим договором.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмові у позові.

Відповідно до ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права.

Враховуючи, що згідно виписки про рух коштів ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 по 03.05.2018, останнє погашення заборгованості нею було здійснено 16.05.2016, а з позовом позивач звернувся 09.10.2017, то суд вважає що до вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами строк позовної давності не сплинув, а тому з відповідача слід стягнути 2307,39 грн заборгованості за тілом кредиту та 2883,67 грн нарахованих відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Щодо вимог про стягнення пені та штрафів, то виходячи з положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, суд відмовляє в їх стягненні.

Згідно копії посвідчення серії АЗ № 106364, ОСОБА_2 є інвалідом 1 групи.

У відповідності з положеннями п.9. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 233-265 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 598, 599, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (р/р 3111, , МФО 305299) борг за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2010 року в розмірі 5191,06 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Суддя: