Провадження № 2/760/5561/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - А.Л. Хліменкової

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на захист прав та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способів участі у вихованні онука, -

встановив:

До Солом`янського районного суду міста Києва, через свого представника з позовом звернулась ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на захист прав та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способів участі у вихованні онука. В ході судового розгляду за клопотанням ОСОБА_3 в якості співвідповідача була залучена мати малолітньої дитини - ОСОБА_4

ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні, побаченнях та особистому вихованні онука - малолітнього ОСОБА_2 Визначити ОСОБА_1 наступні способи участі у особистому вихованні онука ОСОБА_2 , а саме:

-особисті зустрічі (побачення) кожного вівторка та четверга з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., до досягнення дитиною десятирічного віку;

-відвідування малолітнім ОСОБА_2 місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 12 год. 00 хв. кожної суботи до 12 год. 00 хв. кожної неділі, до досягнення дитиною десятирічного віку;

-спільний відпочинок та оздоровлення малолітнього ОСОБА_2 та баби - ОСОБА_1 , в період з 01 червня по 30 серпня кожного року, до досягнення дитиною десятирічного віку.

Визначити наступний порядок виконання рішення суду, а саме: зобов`язати ОСОБА_3 передавати та забезпечувати побачення ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є онуком ОСОБА_1 . Батько малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 є рідним сином позивача. Малолітній ОСОБА_2 проживає разом з відповідачем за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім відповідача з онуком, у вказаній квартирі ніхто не проживає. Відповідач працює віддалено та більшу частину проводить вдома. Майже весь час проводить в квартирі і дитина дошкільних, культурних чи спортивних закладів малолітній ОСОБА_2 не відвідує. Позивачу про це невідомо.

З 3 жовтня 2017 року ОСОБА_3 не спілкується з позивачем та одночасно обмежив спілкування бабусі з онуком, чинить перешкоди бабусі в побаченнях та спілкуванні з онуком, перешкоджає у часті у вихованні онука.

Позивач за фахом лікар-педіатр. Відповідно до пройденого медичного обстеження, ознак психіатричних та наркотичних захворювань у останьої не виявлено. ОСОБА_1 матеріально забезпечена, має своє житло та достатньо вільного часу для корисного спілкування з онуком та ефективної участі у його вихованні.

Спілкування онука з бабусею сприятиме усесторонньому розвитку дитини, не обмежить батьківські права та не створить незручностей, оскільки сторони проживають поруч (в сусідніх будинках).

Позбавлення малолітнього ОСОБА_2 можливості контактувати, бачитись, спілкуватисьіз бабусею є порушенням, в тому числі і його прав та інтересів, зокрема права на сім`ю та сімейне виховання.

Посилаючись на норми міжнародного законодавства та законодавства України просить суд захистити порушені права.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження.

07.08.2019 до суду надійшов відзив ОСОБА_3 на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позов таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, направленим на введення суду в оману та спрямованим на продовження домашнього насильства з боку позивача у сім`ї ОСОБА_3 .

В обґрунтування відзиву ОСОБА_3 зазначив, що співвідповідач - ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_6 перебуває за кордоном на лікуванні і очикує черги на пересадку донорського серця дитині. Позовна заява стосується тільки ОСОБА_7 , але сім`я ОСОБА_8 складається з батька, матері і двох дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Відповідач ОСОБА_3 вважає, що бабуся не буде сприяти розвитку ОСОБА_2 виходячи з того, що позивач: з першого дня шлюбу відповідачів робила все можливе, щоб його зруйнувати; коли дізналася про діагноз ОСОБА_11 , почала шукати місце для його поховання; коли питання негайної пересадки серця ОСОБА_9 стало дуже гостро, а це досить коштовна операція (близько 100000 доларів США), позивач почала шантажувати відповідача ОСОБА_3 , що допоможе грошима, якщо родина «віддасть» їй здорового онука ОСОБА_2 ; майже з перших місяців життя дітей бабуся взагалі не помічала хворого онука ОСОБА_9 , коли позивач приходила в гості до відповідачів, то приносила і дарувала іграшки виключно здоровому ОСОБА_2 ; постійно провакувала скандали в сім`ї ОСОБА_1, ображала подружжя; не доглядає за власною матір`ю - ОСОБА_13 , якій 88 років; замість допомоги на вкрай необхідну операцію дитині купує собі друге парко місце та ще одну елітну квартиру.

На думку ОСОБА_3 за суб`єктним і об`єктним складом всі дії позивача за весь період існування сім`ї ОСОБА_1 підпадають під ознаки «психологічного насильства», як форми домашнього насильства, передбаченого нормами ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на докази, які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені у позовній заяві, заперечуючи в повному обсязі обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Також звернули увагу на те, що позовні вимоги щодо спілкування з онуком ОСОБА_7 обумовлені тією обставиною, що на даний час тільки він перебуває на террриторії України, а лікування за кордоном другого онука ОСОБА_9 не окреслено конкретною датою повернення останього в Україну.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце судового засідання була повідомлена за допомогою свого чоловіка відповідача ОСОБА_3 (обов`язок щодо повідомлення про судовові засідання та хід розгляду справи ОСОБА_4 , був закріплений судом за відповідачем ОСОБА_3 ). Причиною неявки в судові засідання є перебування відповідача ОСОБА_4 з ОСОБА_9 на лікуванні за кордоном.

Третя особа - Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надіславши пояснення, відповідно до яких позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала частково, в межах визначених висновком органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.10.2019 №108-14007 «Щодо визначення способів участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », який додали до матеріалів справи. Крім цього, просили розглядати справу без представника органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та винести рішення виходячи з інтересів малолітнього.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Стаття 257 СК України передбачає, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спір щодо участі баби, діди, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно достатті 159 цього Кодексу (ст.263 СК України).

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2 ст.159 СК України).

Судом встановлено, що позивач і відповідач ОСОБА_3 є матір`ю та сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Первомайським рай РАГС м. Ростов н /Д, 18.06.1975.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 15.05.2009 Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, ОСОБА_3 та ОСОБА_15 . 15.05.2009 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .

В шлюбі у сторін народилося двоє дітей:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 10.11.2015, актовий запис №3946;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 10.11.2015, актовий запис №3945.

Відповідно до копії медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та переодичного психіатричних оглядів ОСОБА_1 , виданої 02.05.2019 ТОВ «Медичний центр «Експрес-Медікал», у останьої ознак психіатричних захворювань не виявлено, довідка дійсна до 02.05.2021.

Згідно копії сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, виданого 02.05.2019 ТОВ «Медичний центр «Експрес-Медікал», у ОСОБА_1 ознак наркотичних захворювань не виявлено, сертифікат дійсний до 02.05.2020.

Копія диплома Кримського Державного медичного інституту серії НОМЕР_3, виданого 24.06.1977, свідчить про отримання позивачем вищої освіти за спеціальністю педіатрія, присвоєна кваліфікація - лікар-педіатр.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_2 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя...., і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст.19 Конвенції про права дитини).

За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї .

Згідно ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку, що передбачає ст.1 СК України.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Як встановлено в суді, між сторонами по справі склалися конфліктні стосунки, які самі по собі не можуть впливати, та як наслідок, усувати позивача від спілкування з дитиною.

З пояснень позивача вбачається, що вона прагне приймати участь у вихованні дитини та створювати для нього необхідні умови для розвитку, підтримання нормального здоров`я та відпочинку.

Частиною 5 ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суду наданий висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 22.10.2019 №108-14007 «Щодо визначення способів участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », згідно якого зазначено наступне.

«…

Питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації 17.03.2019 в присутності баби та батька дитини.

…

Останніх півтора року мати з малолітнім ОСОБА_9 перебувають на території республіки Індії в очікуванні операції на серці малолітнього.

ОСОБА_1 зазначає, що надавала матеріальну допомогу сім`ї сина, рік сплачувала послуги няні для дітей, на цей час малолітній ОСОБА_2 проживає лише з батьком, її сином, який працює вдома та приділяє недостатньо уваги дитині, не розвиває його, ОСОБА_2 не відвідує дитячий дошкільний заклад. З жовтня 2017 року її син не спілкується з нею та обмежив доступ до онука ОСОБА_2 . ОСОБА_1 просить визначити наступний спосіб її участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком: кожного вівторка та четверга з 10.00 до 13.00, з 12.00 кожної суботи до 12.00 кожної неділі та спільний відпочинок і оздоровлення онука у період з 01.06 по 30.08 кожного року до досягнення дитиною десятирічного віку.

ОСОБА_3 не заперечує чинення перешкод у спілкуванні баби з онуком, зазначає, що після народження дітей з`ясувалось, що ОСОБА_9 має вроджену ваду серця, яка потребує його пересадки, на операцію необхідна була велика кількість грошей близько 100000 доларів США. Бабуся почала шантажувати (на його думку), що надасть кошти, якщо їй «віддадуть» здорового онука ОСОБА_2 , ображала його дружину ОСОБА_17 . З перших місяців життя онуків баба приділяла більше уваги ОСОБА_2 , не звертала уваги на ОСОБА_9 . У жовтні 2018 року після переїзду дружини з ОСОБА_9 на операцію до Індії він мав конфлікт з бабою дитини, після чого припинив спілкування зі ОСОБА_18 та не надає дитину для зустрічей, бо вважає, що баба буде налаштовувати дитину проти нього та дружини. Проти встановлення запропонованого бабою графіку побачень з онуком заперечує.

ОСОБА_4 у своїй заяві від 15.10.2019, надісланій на електронну адресу служби, просила не розглядати зазначене питання на комісії до її повернення з сином ОСОБА_9 до України, пояснень до запропонованого ОСОБА_1 графіку побачень з онуком ОСОБА_2 не надала.

У бесіді з працівниками служби 26.09.2019 ОСОБА_2 повідомив, що проживає з татом, знає бабу ОСОБА_19 (зі сторони матері) та прабабу ОСОБА_20 (зі сторони батька), бабу ОСОБА_21 не пригадав.

Відповідно до інформації Міського центру дитини служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації (далі-центр) від 16.10.2019, з малолітнім ОСОБА_2 проведена бесіда психолога, ОСОБА_1 від роботи з психологом центру відмовилась.

ОСОБА_1 не працює, пенсіонерка, позитивно характеризується за місцем проживання. За адресою її проживання, відповідно до акта обстеження умов проживання від 26.09.2019, складеного працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, створені належні умови для перебування малолітньої дитини.

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 05.09.2019, складеного працівниками служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області, за адресою: АДРЕСА_3, у приватному будинку, який належить ОСОБА_1 , створені належні умови для перебування, відпочинку та оздоровлення малолітніх дітей.

ОСОБА_3 працює, матеріально та житлом забезпечений.»

За наслідками дослідження вищевикладених обставин орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації прийшов до висновку про доцільність встановлення зустрічі ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_2 , 2015 року народження, а саме, перших 10 (десять) зустрічей кожної суботи з 10.00 до 13.00 в подальшому І, III суботи місяця з 10.00 до 18.00.

Слід зазначити, що вищевказаний висновок не має для суду заздалегідь встановленої сили або обов`язковості, а носить рекомендаційний характер.

В судовому засіданні допитані три свідка, які не надали суду свідчень з яких вбачалась не припустимість спілкування бабусі з дитиною. Так ОСОБА_22 (мати відповідача ОСОБА_4 ) та ОСОБА_13 (мати позивача та бабуся відповідача ОСОБА_3 ), свідчили про неприпустиму поведінку позивача через призму сімейного конфлікту, суд критично ставиться до їх показів, оскільки зазначені свідки у вищевказаному конфлікті підтримують позицію відповідачів та негативно налаштовані до позивача. Свідок ОСОБА_23 - ОСОБА_24 є знайомою пробабусі ОСОБА_3 ( ОСОБА_13 ), спілкується з останньою приблизно 50 років, однак бачила позивача 5-10 раз за всі роки, обставини про які свідчила переповідала зі слів.

Таким чином, суду під час розгляду справи не надано допустимих та беззаперечних доказів того, що позивач, як бабуся дитини, несе загрозу для дитини та її спілкування суперечить інтересам дитини також суду не надано доказів, що дитина негативно відноситься до бабусі.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги вік дитини, особливості його розвитку та відпочинку, інші обставини справи, конфліктну ситуацію яка склалася в сім`ї, суд вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення останнім 7 річного віку:

-перших десять зустрічей кожного четверга та суботи з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.;

-у подальшому перша та третя суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.;

-спільний відпочинок та оздоровлення ОСОБА_2 з ОСОБА_25 протягом двох тижнів, в узгоджений з батьками дитини період починаючи з 1 червня до 30 серпня.

Перших десять зустрічей кожного четверга та суботи, обумовлені необхідністю встановлення контакту бабусі з дитиною з огляду на те, що спілкування останьої з онуком обмежено починаючи з 2017 року.

Приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини з бабусею у формі вищевказаного порядку спілкування та проведення спільного відпочинку відповідає інтересам дитини та вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Суд також вважає, що вказаний порядок зустрічі позивача з дитиною не призведе до порушення прав останнього, прав відповідачів по справі.

Крім того, враховуючи що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні з онуком, що не заперечувалося сторонами, суд вважає за можливе задовольнити вимоги в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з онуком та забезпечувати побачення ОСОБА_1 з її онуком ОСОБА_2 .

Керуючись та на підставі ст.ст.2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 141, 247, 258, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.19, 159, 257, 263 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, Декларацією прав дитини, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на захист прав та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способів участі у вихованні онука - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_26 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні, побаченнях та особистому вихованні онука - ОСОБА_7 .

Визначити ОСОБА_1 наступний спосіб участі у вихованні онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення останнім 7 річного віку:

-перших десять зустрічей кожного четверга та суботи з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв.;

-у подальшому перша та третя суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.;

-спільний відпочинок та оздоровлення ОСОБА_2 з ОСОБА_25 протягом двох тижнів, в узгоджений з батьками дитини період прочинаючи з 1 червня до 30 серпня.

Зобов`язати ОСОБА_26 передавати та забезпечувати побачення ОСОБА_1 з її онуком ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 21 грудня 2019 року.

Суддя - Г.О. Козленко