Справа № 445/71/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Пилип'як П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочева Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обгрунтування позову зазначають, що вони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область. За згодою тодішніх власників квартири, відповідач після одруження із ОСОБА_1, одним із позивачів, у 2008 році була зареєстрована у спірній квартирі. Однак після розірвання шлюбу у 2017 році відповідач забрала свої речі та виїхала, як їм відомо, в Крим. З того часу жодного разу не появлялася, вони не підтримують з нею жодних зв'язків. Однак її реєстрація у їх квартирі порушує їх право як власників житла. Ніяких перешкод ніхто у користуванні квартирою відповідачу не чинив, домовленостей між відповідачкою та позивачами щодо користування житлом не має, і оскільки відповідач добровільно знятись з місця реєстрації не бажає, просять визнати її такою, що втратила право на користування житлом.

В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечили позивачі.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, оцінивши доводи позовної заяви, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Згідно витягу про реєстрацію права власності № 9590249 від 17.01.2006 року, квартира, що знаходиться за адресою: вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область, належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 1/5 кожному.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 295868, ОСОБА_6 померла 11.09.2012 року.

Із свідоцтва про право на спадщину та із витягу державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2118818 від 08.04.2013 року, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину є власником 1/5 частки квартири, що знаходиться за адресою: вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область.

Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 18.09.2014 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною та призначено її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно будинкової книги, у спірній квартирі з 11.03.2010 року зареєстрована ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Як вбачається з рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23.11.2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Актом обстеження матеріально-побутових умов підтверджується, що ОСОБА_5 за місцем реєстрації у квартирі по вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область не проживає більше року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб та будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не є власником чи співвласником квартири, що знаходиться за адресою: вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область, остання більше року не проживає у ній. Відомості про те, що відповідачу чинились перешкоди у користуванні квартирою, відсутні.

З врахуванням того, що позивачі є співвласниками вищевказаної квартири та мають право вимагати усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, відповідач у спірній квартирі не проживає з 2017 року, при цьому ніхто не чинив їй перешкод у користуванні квартирою, а тому її право на користування цією квартирою підлягає припиненню на вимогу співвласників цього майна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачів судові витрати по сплаті судового збору .

Керуючись ст. 4, 5, 11, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 183, 391, 406 ЦК України, суд -

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: вул. Львівська, 39/3, м. Золочів, Львівська область.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_2, по 192,10 грн. (сто дев'яносто дві гривні 10 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_8