Справа №173/3077/18
Провадження №2/173/435/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до відповідачів Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальної контори

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.12..2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 06.02.2019 року.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

06.02.2019 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1, без врахування обов'язкової частки спадкоємця ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_4

Зобов'язати державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько ОСОБА_4

Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Після смерті батька вона звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а 03.12.2018 року - із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 03.12.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що спадковому будинку зареєстрована та проживає мати позивача, яка має право на обов'язкову частку у спадщині та протягом 6-ти місяців не подала заяву до нотаріальної контори про відмову від свого права на спадкове майно, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала давши пояснення, фактично установлені матеріалами справи.

Від відповідача Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області надійшла заява згідно якої відповідач будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не зазначив, та заявив клопотання про розгляд справи у відсутність представника ради.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3, та державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження

Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина майно, яка складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок.

Позивач звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса від 03 грудня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що спадковому будинку зареєстрована та проживає мати позивача, яка має право на обов'язкову частку у спадщині та протягом 6-ти місяців не подала заяву до нотаріальної контори про відмову від свого права на спадкове майно .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обв'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, спадщину бажає прийняти позивач, яка є його донькою що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за заповітом.

Інший спадкоємець, яка має право на обов'язкову спадщину у спадковому майні, дружина померлого ОСОБА_3, не претендує на спадщину і просить визнати право власності на спадковий будинок за позивачем, що підтверджується письмовою заявою відповідача ОСОБА_3, яка посвідчена секретарем Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем за заповітом - позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок, загальною площею 63.2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Так як за позивачем визнається право власності на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно: житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1, задоволенню не підлягають, так як позивачем поставлені дві взаємовиключаючі одна одну вимоги. Крім того визнаючи за позивачем право власності на спадкове майно судом здійснено ефективний захист порушеного права позивача, який не передбачає покладення додаткових обов'язків на нотаріуса.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення відмови на спадщину іншим спадкоємцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровська державна нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок, загальною площею 63.2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн. покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16.02.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 18.02.2019 року

Оприлюднене 18.02.2019 року

Дата набрання законної сили:19.03.2019 року