ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Кропивницький

справа № 388/544/18

провадження № 22-ц/4809/89/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Авраменко Т.М., Черненка В.В.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Баранського Д.М. від 28 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, загинув її батько - ОСОБА_3. По даному факту була порушена кримінальна справа та вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2002 року винним в даній дорожньо-транспортній пригоді за ч. 2 ст. 286 КК України визнано ОСОБА_2.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року з ОСОБА_2 на користь її матері ОСОБА_4 була стягнута шкода завдана смертю потерпілого, а саме на утримання малолітньої - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 127,76 грн. на кожну дитину щомісячно до 18-річного віку.

Вказане відшкодування виплачувалося відповідачем до досягнення нею повнолітня, після чого виплата ним була припинена.

Вказала, що на даний час вона є студенткою І курсу фінансового факультету денної форми навчання Університету митної справи та фінансів.

Посилаючись на те, що на підставі п. 1 ч. 2 ст. 1200 ЦК України вона має право на відшкодування шкоди на період навчання, позивач просила стягнути з відповідача на її користь шкоду заподіяну смертю потерпілого щомісячно в розмірі 4653,75 грн. до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2, загинув ОСОБА_3. Даний факт встановлений вироком Долинського районного суду кіровоградської області від 26 червня 2002 року, яким ОСОБА_2 визнано винним та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

На час дорожньо-транспортної пригоди на утриманні ОСОБА_3 знаходилися двоє дітей - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 була стягнуто шкоду завдану смертю потерпілого, а саме на утримання малолітньої - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та неповнолітньої - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 127,76 грн. на кожну дитину щомісячно до 18-річного віку.

Згідно довідки від 22.03.2018 року, ОСОБА_1 є студенткою І курсу фінансового факультету денної форми навчання Університету митної справи та фінансів (IV рівень акредитації) за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування», термін навчання до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 шкоди завдану смертю потерпілого послалася на положення статті 1200 ЦК України, якою передбачено, зокрема відшкодування шкоди студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин був чинним ЦК УРСР (1963 року) та статтею 456 цього Кодексу відшкодування шкоди студентам передбачено не було.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про незастосування до спірних правовідносин положення діючого ЦК України, оскільки не врахував те, що правовідносини між сторонами продовжують існувати і на даний час, хоча й виникли на час чинності ЦК УРСР (1963 року).

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Згідно з ч.1 ст.1202 ЦК України, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Разом з тим, слід зазначити, що при розрахунку розміру шкоди, яка підлягає стягненню, позивач керувалася статтею 1197 ЦК України, яка передбачає порядок відшкодування шкоди завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, а тому до правовідносин, які виникли між сторонами застосуванню не підлягає.

Отже, виходячи з встановлених обставин рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода заподіяна смертю потерпілого щомісячно в сумі 127,76 грн. до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1762 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 шкоду завдану смертю потерпілого щомісячно в сумі 127,76 грн. до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1762 грн. в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.02.2019 року.

Головуючий:

Судді: