ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/302/19 Справа № 215/1303/17 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 215/1303/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, на заочне рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 грудня 2017 року, ухваленого суддею Квятковським Я.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» ( надалі - ПАТ «Криворіжгаз» ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об'єм природного газу.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач є споживачем природного газу, який поставляється позивачем за адресою: АДРЕСА_1. Будинок устаткований газовою плитою, водонагрівачем, проточним газовим та опалювальним приладом. Представниками ПАТ «Криворіжгаз» проведено перевірку, за результатами якої складено Акт № 2596 від 10.06.2016 року про відмову споживачів в доступі до об'єкта (лічильника газу) для здійснення зняття контрольних показів лічильника.

14.07.2016 року комісією ПАТ «Криворіжгаз» розглянуто Акт про порушення № 2596 від 10.06.2016 року та прийнято рішення про нарахування абоненту суми заборгованості за період з 01.04.2016 року по 30.06.2016 року, в розмірі 13336,59 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не сплачено заборгованість у розмірі 13336,59 грн., тобто допущено прострочення виконання грошового зобов'язання, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 13336,59 грн., 1120,27 грн. - інфляційних витрат та 200,04 грн. - 3% річних, а також судовий збір в сумі 1600 грн.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 грудня 2017 року задоволено позов ПАТ «Криворіжгаз». Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість в розмірі 13336,59 грн., 1120,27 грн. - інфляційних витрат та 200,04 грн. - 3% річних, а також судовий збір в сумі 1600 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2018 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, неповним дослідженням доказів, що мають значення для розгляду справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ПАТ «Криворіжгаз» в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом не взято до уваги відсутність доказів вчинення перешкод зі сторони ОСОБА_1 працівникам позивача. Крім того, вважає що Акт не є належним доказом, оскільки не містить відомостей про те, що ОСОБА_3, яка його підписала, дійсно є Головою квартального комітету №7. Судом не враховано, що ні відповідач, ні її син не були під час проведення перевірки вдома, а охоронці не зобов'язані надавати доступ до приладів обліку. Також зазначає, що судом не враховано, що між сторонами відсутній договір про розподіл постачання газу.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ПАТ «Криворіжгаз» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ «Криворіжгаз» - Мартинову Н.Ю., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за даною адресою з 18 липня 2002 року (а.с. 8,21).

Представниками оператора гозорозподільних систем ПАТ «Криворіжгаз» 10.06.2016 року за даним адресом проведено перевірку, за результатами якої встановлено порушення п. 2 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, та складено акт про порушення № 2596, відповідно до якого споживач не забезпечив доступ до об'єкту, внаслідок чого не здійснене контрольне зняття показань приладів обліку ( лічильника) газу ( а.с.9).

Комісією ПАТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахунку «донарахування» або зміни режиму нарахування природного газу, на підставі акту про порушення № 2596 від 10.06.2016 року, проведено засідання 17.07.2016 року за результатами якого прийнято рішення про задоволення та нарахування суми заборгованості за період з 01.04.2016 року по 30.06.2016 року в розмірі 13336,59 грн. (а.с. 13-15).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Криворіжгаз», суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення споживачем Кодексу газорозподільних систем та обов'язку відповідача ОСОБА_1, як споживача, нести відповідальність у вигляді сплати збитків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спір між сторонами виник спір з приводу наявності підстав для сплати споживачем донарахованих збитків внаслідок порушення відповідачем Кодексу газорозподільних систем.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.2 глави 6 розділу Х Кодексу, зазначено, що протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії: контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу); перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку; монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності).

Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу) зобов'язаний допустити уповноважених представників Оператора ГРМ (разом з їх відповідними засобами) за пред'явленням ними службових посвідчень на власну територію (у приміщення), де встановлений комерційний ВОГ, та забезпечити їм доступ до елементів комерційного ВОГ для виконання зазначених заходів, у тому числі огляду газопроводу перед та після ВОГ. У випадку відмови в доступі чи незабезпечення допуску Оператор ГРМ має право здійснити заходи, передбачені цим Кодексом.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, згідно вимог Кодексу, зобов'язана була забезпечити допуск оператора ГРМ до лічильника, а не виконання даних вимог покладає на споживача відповідальність.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання на час проведення перевірки, та недопущення працівників ПАТ «Криворіжгаз» до лічильника охоронниками, а не самим споживачем, не знімають з неї відповідальності за бездіяльність та перешкоду представникам ПАТ «Криворіжгаз» у доступі для зняття показань лічильника газу.

Згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно матеріалів справи, підставою для складення Акту про порушення № 2596 від 10.06.2016 року стало порушення споживачем ОСОБА_1 п. 2 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, яка не забезпечила (відмовила) в доступ до об'єкту, внаслідок чого не здійснене контрольне зняття показань приладів обліку ( лічильника) газу ( а.с.9).

В Акті зазначено, що споживачу протягом 20 днів необхідно надати доступ до об'єкту для здійснення контрольного зняття показань лічильника газу протягом складання даного Акту. У разі надання споживачем доступ до приладів обліку протягом 20 днів, розрахунок за газ буде здійснено за показаннями лічильника, в іншому випадку розрахунок буде здійснюватися за граничними нормами споживання( п.п.5,6,7). Розгляд даного Акту комісією оператора ГРМ буде проведено 07 липня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2.( а.с.9).

Як видно з Акту про порушення № 2596 від 10.06.2016 року від підпису споживач ОСОБА_1 відмовилась. Акт підписано представниками оператора ГРМ ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також головою квартального комітету №7 Гайдар (а.с.9).

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги представника відповідача, про недопустимість як доказу Акту № 2596 від 10.06.2016 року, через відсутність в ньому даних, що особа, яка його підписала ОСОБА_3 є головою квартального комітету №7. Так, дані твердження спростовуються відповіддю на запит представника відповідача, в якій голова квартального комітету №7 ОСОБА_3, надає пояснення та підтверджує, що саме вона, як голова комітету була присутня при відмові охоронців 10.06.2016 року у доступі до об'єкту працівникам ПАТ «Криворіжгаз» для контрольного зняття показань лічильника у домоволодінні АДРЕСА_1, тому засвідчила своїм підписом складений Акт. Крім того, зазначила, що неодноразово особисто була свідком, що у домоволодінні АДРЕСА_1 проживає син ОСОБА_1 - ОСОБА_8, який не допускав працівників ПАТ «Криворіжгаз» до лічильника газу для зняття контрольних показів ( а.с.119).

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під присягою пояснили, що складанню Акту про порушення № 2596 від 10.06.2016 року передувала конфліктна ситуація між ними, як представниками ПАТ «Криворіжгаз», та сином відповідача ОСОБА_8 06 червня 2016 року. Так, 06 червня 2016 року вони виявили, що фактичні покази приладу обліку у домоволодінні №16А по вулиці Курильській в місті Кривому Розі не відповідають обліковим показам, зареєстрованим у ПАТ «Криворіжгаз», однак син відповідача ОСОБА_8 під тиском примусив ОСОБА_10 скласти Акт обстеження із зазначенням про відсутність порушення, що не відповідало дійсності та навіть призвело до виклику поліції, на підтвердження чого ОСОБА_10 було надано суду пам'ятку про роз'яснення їй прав, як потерпілій. Вказані події стали підставою. для ініціювання з боку ПАТ «Криворіжгаз» проведення перевірки приладу обліку 10 червня 2016 року.

Вищенаведене, у своїй сукупності, підтверджує факт наявності для представників ПАТ «Криворіжгаз» 10 червня 2016 року перешкод у доступі до приладу обліку природного газу за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Акт № 2596 від 10.06.2016 року є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт порушення споживачем правил споживання природного газу, передбачених Кодексом газорозподільних систем.

На підставі складеного Акту № 2596 від 10.06.2016 року комісія газорозподільного підприємства дійшла висновку, що підлягає стягненню з ОСОБА_1, як споживача послуг, яка зареєстрована у домоволодінні АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Враховуючи те, що факт порушення п.п. 2 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем споживачем встановлений актом, який є дійсним, нею не спростований, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1, як споживач, зобов'язана відшкодувати на користь ПАТ «Криворіжгаз» не облікований (донарахований) об'єм природного газу, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача в частині незгоди із проведеним позивачем розрахунком заборгованості та інфляційним витратам, а також санкціями відсутні. Колегія суддів з урахуванням нарахованої суми заборгованості по граничним розмірам споживання у розмірі 13336,59 грн. погоджується. Колегія суддів також перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 1120,27 грн. та 3% річних в сумі 200,04 грн. вважає їх вірними.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про відсутність між сторонами укладеного письмового договору, як підставу для відмови в задоволенні позову, не можна вважати такими, що відповідають законодавству.

Відповідно до п.3 глави 3 розділу 6 Кодексу договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст.633,634,641,642 ЦК України за формою типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498.

Крім того, відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 та реєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання).

Відповідно до розділу ПІ Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об'єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу ( надалі - Типовий договір), який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам ( їх постачальникам), до об'єктів споживачів.

У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Також у Правилах постачання вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно п. 11 розділу III Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов'язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до глави 4 розділу IX Кодексу ГРС визначення фактичного об'єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по об'єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Операторами ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу ГРС та договору.

Умови приєднання ОСОБА_1 до Типового договору виконано, адже фактом її приєднання до умов Типового договору (акцептування договору) є фактичне споживання природного газу.

Відтак, згідно розділу VIII Типового договору розподілу природного газу відповідач зобов'язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов'язків.

Відповідно п. 4 глави 3 Розділу XI Кодексу передбачено, що у разі відмови в доступі до об'єкта споживача, внаслідок чого представник Оператора ГРМ не здійснив контрольне зняття показань лічильника газу (за його наявності на об'єкті споживача), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня забезпечення вільного доступу представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника. При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акту про порушення і до цього часу споживач може забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для контрольного зняття показань лічильника газу. У разі забезпечення споживачем доступу представникам Оператора ГРМ протягом цього строку для контрольного зняття показань лічильника газу та зняття таких показань процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

На підставі викладеного, позивачем вірно здійснено розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу за період з 01.04.2016 року по 30.06.2016 року і визначено його вартість в розмірі 13 336,59 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з відшкодуванням збитків внаслідок порушення споживачем Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п.12 глави 5 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об'єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об'єм природного газу не вважається простроченою.

Оскільки, споживачем ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржено дії ПАТ «Криворіжгаз» при встановленні порушення Кодексу газорозподільних систем, та, відповідно, і правомірність нарахування завданих збитків, наявні правові підстави вважати заборгованість у розмірі 13 336,59 грн. простроченою та нарахування на неї штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.

Колегією суддів також перевірено доводи представника відповідача в частині дотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства щодо дотримання права відповідача на належне сповіщення про час та місце розгляду справи, порушень не виявлено. Представник відповідача належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що свідчать його заяви про відкладення розгляду 23.10.2017 року та від 11.12.2017 року ( а.с. 42, 52).

Згідно положення ч.5 ст.130 ЦПК України вручення повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2 був належним чином обізнаний про час та місце розгляду справи, та знехтував правом безпосередньої участі у її розгляді.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: