Справа № 461/6997/18
Провадження № 2/461/545/19
У Х В А Л А

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

13.02.2019 року, Галицький районний суд м.Львова в складі: головуючого судді Волоско І.Р., секретар Мисько С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, стягнення заборгованості за комунальні послуги та завданої майнової шкоди; зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах дитини з інвалідністю до ОСОБА_1 про визнання обрахованими та невиплаченими суми коштів заробітної плати та понесених витрат за виконання Живим Мужчиною ОСОБА_2 волі фізичної особи ОСОБА_1 з виконання робіт та про проживання за межами своєї прописки за адресою АДРЕСА_1, з 27.01.2000 року в збалансовано сукупному розмірі 170 000,00 Британських фунтів в рахунок якого визнати приміщення по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130 000,00 Британських фунтів, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року до Галицького районного суду м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення заборгованості за комунальні послуги та завданої майнової шкоди (справа №461/6997/18, провадження № 2/461/1468/18).

18 вересня 2018 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю Стрельбицького В.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи.

02 листопада 2018 року до Галицького районного суду м. Львова подано зустрічний позов ОСОБА_2 в інтересах дитини з інвалідністю до ОСОБА_1, ЛКП «Центральне», ОСОБА_9 про стягнення коштів, встановлення фактів, визнання свідоцтв нікчемними та визнання правочину недійсним.

Тобто, суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В. сторона (відповідач) за зустрічним позовом у цивільній справі №461/6997/18.

У зв'язку із тим, що позов було подано до судді Галицького районного суду м.Львова Стрельбицького В.В., за поданням Галицького районного суду м.Львова, ухвалою Львівського апеляційного суд м.Львова від 13.11.2018 року дані позови передано для розгляду до Личаківського районного суду м.Львова.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 27.11.2018 року обидва позов було залишено без руху, оскільки вони не відповідали вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

На виконання ухвали представником позивача за основним позовом подано копії документів, а відповідачем ОСОБА_2 надано уточнену зустрічну позовну заяву. З її тексту вбачається, що відповідач за зустрічним позовом, користуючись право наданим ст.49 ЦПК України зменшив позовні вимоги, подавши позов до відповідача ОСОБА_1 про визнання обрахованими та невиплаченими суми коштів заробітної плати та понесених витрат за виконання Живим Мужчиною ОСОБА_2 волі фізичної особи ОСОБА_1 з виконання робіт та про проживання за межами своєї прописки за адресою АДРЕСА_1, з 27.01.2000 року в збалансовано сукупному розмірі 170 000,00 Британських фунтів в рахунок якого визнати приміщення по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130 000,00 Британських фунтів.

Оскільки, після зменшення позовних вимог за зустрічним позовом, вимоги до судді Галицького районного суду м. Львова не заявлені, а вимоги за основним та зустрічним позовом виникають із приводу нерухомого майна, ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 січня 2019 року цивільна справа скерована для розгляду у Галицький районний суд м.Львова, тобто за місцезнаходженням майна.

12 лютого 2019 року автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю Волоско І.Р., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи.

Судом встановлено, що суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В. був відповідачем у даній справі за зустрічним позовом.

Згідно з ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Не зважаючи на той факт, що ОСОБА_2 за зустрічним позовом, зменшено позовні вимоги та не вказано як відповідачем суддю Галицького районного суду м. Львова Стрельбицького В.В., вказане не позбавляє суддю можливості користатися процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, як учасника у справі.

Тобто, в даному випадку, можливий конфлікт інтересів, врегулювати який вважалося за можливе у процесуальний спосіб, а також з метою уникнення сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної цивільної справи, шляхом заявлення самовідводу.

Згідно ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Частиною 1 ст. 26 ЦПК України передбачено, що підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно ч.6 ст. 31 ЦПК України , справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п'яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об'єктивності судді при розгляді зазначеної справи, запобігання звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Разом з тим, вважає за доцільним звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням для визначення підсудності вказаної справи.

Керуючись ст.ст. 26, 31, 39, 40 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Самовідвід головуючого судді Волоско І.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, стягнення заборгованості за комунальні послуги та завданої майнової шкоди; зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах дитини з інвалідністю до ОСОБА_1 про визнання обрахованими та невиплаченими суми коштів заробітної плати та понесених витрат за виконання Живим Мужчиною ОСОБА_2 волі фізичної особи ОСОБА_1 з виконання робіт та про проживання за межами своєї прописки за адресою АДРЕСА_1, з 27.01.2000 року в збалансовано сукупному розмірі 170 000,00 Британських фунтів в рахунок якого визнати приміщення по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130 000,00 Британських фунтів - задовольнити.

Відвести суддю Волоско І.Р. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, стягнення заборгованості за комунальні послуги та завданої майнової шкоди; зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах дитини з інвалідністю до ОСОБА_1 про визнання обрахованими та невиплаченими суми коштів заробітної плати та понесених витрат за виконання Живим Мужчиною ОСОБА_2 волі фізичної особи ОСОБА_1 з виконання робіт та про проживання за межами своєї прописки за адресою АДРЕСА_1, з 27.01.2000 року в збалансовано сукупному розмірі 170 000,00 Британських фунтів в рахунок якого визнати приміщення по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 130 000,00 Британських фунтів.

Звернутись до Львівського апеляційного суду із поданням для визначення підсудності вказаної справи.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.Р.Волоско.