Ухвала

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 754/3136/18

провадження № 61-6479ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВМ Холдінг», яка підписана представником Руденком Андрієм Олександровичем, на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВМ Холдінг» до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у березні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВМ Холдінг» (далі - ТОВ «ЛВМ Холдінг») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просило визнати договір оренди автомобіля № 136, укладений 04 вересня 2017 року між ТОВ «ЛВМ Холдінг» та ОСОБА_2, дійсним з моменту його укладення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЛВМ Холдінг» 10 058,01 грн, з яких 6 000,00 грн - заборгованість, 3 000,00 грн - штраф, 280,08 грн - втрати від інфляції, 703,73 грн - пеня, 73,48 грн - 3% річних.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2018 року відкрито провадження у справі, справу № 754/3136/18 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року, у задоволенні позову ТОВ «ЛВМ Холдінг» відмовлено.

25 березня 2019 року ТОВ «ЛВМ Холдінг» засобами поштового зв'язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Руденком А. О., на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року. ТОВ «ЛВМ Холдінг» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до Деснянського районного суду м. Києва. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі ТОВ «ЛВМ Холдінг» вказує, що справа є малозначною, але касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди не врахували доводи, які викладені у позовній заяві, а також відсутня стала судова практика в подібних справах, щодо визнання дійсним договору оренди транспортного засобу. Проте ТОВ «ЛВМ Холдінг» не обґрунтовує, чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТОВ «ЛВМ Холдінг» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ЛВМ Холдінг» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Руденком АндріємОлександровичем, на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВМ Холдінг» до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат