Справа № 365/275/13-ц
Номер провадження: 6/365/17/19
У Х В А Л А

27.12.2019 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Денисенко Н.О.

секретар

судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за участі представника боржника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2019 року (за інформацією про відправлення) заявник в особі директора ТОВ ««Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правника О.П. звернувся до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що рішенням Згурівського районного суду Київської області у цивільній справі від 08.01.2013 із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 28.12.2007 № 329-068/07Р.

31 травня 2017 року між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги заборгованості за цим кредитним договором, тому просить замінити стягувача ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами № 365/275/13-ц.

Ухвалою суду від 9 грудня 2019 року заявникові було надано строк для усунення недоліків заяви відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України.

В судове засідання заявник, стягувач та боржник ОСОБА_2 повторно не з`явилися, заявник направив заяву про розгляд заяви за відсутності його представника, стягувач та ОСОБА_2 про причини неявки не повідомили, своїх заперечень на заяву не надали, представник боржника ОСОБА_3 заяву не визнала повністю.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_3 пояснила, що заявник не надав належних доказів на підтвердження передачі права вимоги до заявника, тобто необхідного пакету документів, в тому числі акта прийому-передачі заборгованості. Із наданого заявником договору також не вбачається наявності заборгованості за боржниками. Первинний кредитний договір не наданий. Заборгованість, встановлена рішенням суду, інша, ніж передана згідно з додатком. Gередача права вимоги до ОСОБА_2 не підтверджена. Відсутні докази щодо відкриття виконавчого провадження та можливого погашення заборгованості. Заявник не попередив її довірителя щодо зміни стягувача у зобов`язанні. ОСОБА_1 дійсно не погасив повністю заборгованість, оскільки стягувач чинить перешкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

1 серпня 2013 року Згурівський районний суд Київської області у цивільній справі № 365/275/13-ц ухвалив рішення, яким стягнув солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором від 28.12.2007 № 329-068/07Р у розмірі 274995,81 грн та по 1374,98 грн 00 коп. з кожного витрат на оплату судового збору.

Цивільна справа № 365/275/13-ц знищена у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

31 травня 2017 року між ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір № 2 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло на себе вимоги за кредитним договором від 28.12.2007 № 329-068/07Р до ОСОБА_1 .

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року Ліпісвіцька проти України, заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011року).

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК); в) факторингу (глава 73 ЦК).

Згідно p ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Доводи представника боржника в тій частині, що заявник не довів, що він набув право вимоги саме за виконавчими листами, оскільки в Додатку № 1 до договору купівлі-продажу права вимоги зазначена інша сума заборгованості за кредитом, не можуть бути прийняті з наступних підстав.

Надані заявником копія договору купівлі-продажу прав вимоги та витяг з Додатку № 1 підтверджують, що ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК`передав а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги за кредитним договором № 329-068/07Р, укладений 28 грудня 2007 року з ОСОБА_1 , реквізити якого повністю співпадають із даним рішенням суду у справі № 365/275/13-ц.

Заслухавши пояснення представника боржника, вивчивши надані заявником матеріали, вбачається за необхідне заяву задовольнити частково, оскільки заявник набув статусу стягувача заборгованості із боржника ОСОБА_1 .

У задоволенні інших заявлених вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки заявник не надав доказів щодо переходу права вимоги від ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» щодо ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 442 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчим листом № 365/275/13-ц у цивільній справі № 365/275/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У задоволенні інших заявлених вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцати днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8 поверх 6 оф.34 м. Київ, 04112, ідентифікаційний код в .

Стягувач Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК», Кловський узвіз, буд. 9/2 місто Київ, 01021, ідентифікаційний код в .

Боржник ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя Н.О. Денисенко