ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 621/1997/18-ц

провадження № 22ц/818/6020/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Головне управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області, Зміївська районна державна адміністрація Харківської області, Задонецька сільська рада Зміївського району Харківської області

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року в складі судді Шахової В.В.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку та виправлення помилок в Державному земельному кадастрі, який в подальшому уточнила та просила:

-визнати помилковими визначення координат розташування поворотних межових знаків на земній поверхні у точках В, А, Б земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0035 у позначеннях плану Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, та у системі координат, визначеній для землевпорядних документів і застосованій для передачі даних до Державного земельного кадастру у технічному звіті до вказаного Державного акту, а саме: точка В: Х= 5490765,18; Y = 5359231,63; точка А: Х= 5490751,66; Y = 5359244,99; точка Б: Х = 5490734,41; Y = 5359223,07, та разом з вищевказаними помилковими координатами визнати помилковими визначення значення довжини ліній меж 2д-2е у 20,00 метрів та 001-2б у 10,15 метра і площі у 0,0524 га земельної ділянки та значення довжини периметру меж (периметру земель, закріплених за господарством) у 90,40 метрів земельної ділянки із кадастровим номером :01:010:0035 у визначеннях кадастрового плану земельної ділянки від 25 жовтня 2004 року, внесених як геодезичні дані до Державного земельного кадастру відповідно відомостям, які містяться у технічному звіті до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я;

-визнати частково нечинними та недійсними висновок відділу земельних ресурсів Зміївського району Харківської області про склад та повноту матеріалів по видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку та наявність обмежень на використання земельної ділянки та висновок Відділу містобудування та архітектури про можливість оформлення прав власності на земельну ділянку та наявність обмежень, обтяжень (сервітутів) містобудівного характеру, які містяться у технічному звіті до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, в частині вищевказаних значень геодезичних координат точок розташування на поверхні землі поворотних межових знаків В, А, Б, значення площі земельної ділянки та довжини периметру меж (периметр земель, закріплених за господарством) земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0035 у позначеннях плану вищевказаного Державного акту на право власності на земельну ділянку, та у системі координат, визначеній для землевпорядних документів і застосованій для передачі даних до Державного земельного кадастру у технічному звіті до вказаного Державного акту;

-визнати координати розміщення на земній поверхні поворотних межових знаків у точках В, А, Б земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0035 у позначеннях плану Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, та у системі координат, визначеній для землевпорядних документів і застосованій для передачі даних до Державного земельного кадастру у технічному звіті до вказаного Державного акту, а саме: точка В: Х = 5490765,2560883; Y = 5359231,7566755; точка А: Х = 5490752,6000849; Y = 5359245,9279697; точка Б: Х = 5490734,5844171; Y = 5359224,6400000, залишивши координати інших точок розміщення поворотних межових знаків земельної ділянки із кадастровим номером :01:010:0035 незмінними, та визнати значення довжини ліній меж 2д-2е у 20,151 метрів та 001-2б у 11,040801 метрів і площі у 541,2806912 кв. м, що дорівнює 0,2 га земельної ділянки у позначеннях геодезичних даних, переданих до Державного земельного кадастру, за відомостями, що містяться у технічному звіті до Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, та значення довжини периметру меж (периметру земель, закріплених за господарством) у 91,579 метра земельної ділянки із кадастровим номером :01:010:0035 замість того, що було внесено до Державного земельного кадастру відповідно відомостям, які містяться у технічному звіті до Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я;

-зареєструвати земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0035 з вищезазначеними виправленими координатами розташування поворотних межових знаків на поверхні землі у точках В, А, Б розміщення межових знаків, значеннями довжин периметру меж (периметру земель, закріплених за господарством) та площі в Державному земельному кадастрі, виконавши відповідно до правил заповнення (формування записів) Державного земельного кадастру математичні округлення вищезазначених числових значень координат розташування межових знаків у точках В, А, Б розміщення на земній поверхні поворотних межових знаків із переносом значень координат у цих точках і інших, що залишились незмінними, у єдину державну систему координат, та числових значень площі, довжини ліній меж 2д-2е і 001-2б та довжини периметру меж (периметр земель, закріплених за господарством) вказаної земельної ділянки, з оглядом на можливі зміни геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру; у позначеннях геодезичних даних до Державного земельного кадастру за відомостями, які містяться у технічному звіті до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я;

-визнати за нею право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0035 зі зміненими разом координатами розташування поворотних межових знаків на земній поверхні у точках В, А, Б, залишивши без змін координати розміщення інших межових знаків у позначеннях плану Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0035 у системі координат, визначеній для землевпорядних документів і застосованій для передачі даних до Державного земельного кадастру у технічному звіті до вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: точка В: Х = 5490765,2560883; Y = 5359231,7566755; точка А: Х = 5490752,6000849; Y = 5359245,9279697; точка Б: Х = 5490734,5844171; Y = 5359224,6400000, виправленими значеннями довжини периметру меж (периметру земель, закріплених за господарством) у 91,579 метра, площею 541,2806912 кв. м, що дорівнює 0,2 га при реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0035 у Державному земельному кадастрі після виконання вищезазначених математичних округлень; у позначеннях геодезичних даних до Державного земельного кадастру за відомостями, які містяться у технічному звіті до Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 17 серпня 2005 року на її ім`я, після виправлення вищезазначених помилок у координатах місць розташування на земній поверхні поворотних межових знаків В, А, Б, довжин ліній меж 2д-2е і 001-2б, довжини периметру меж, і зареєструвати її право власності на вказану земельну ділянку із визначеними змінами (виправленнями геодезичних даних тощо) у Державному реєстрі прав на нерухоме майно;

-всі витрати, пов`язані з виконанням робіт по виправленню у Державному земельному кадастрі помилкових геодезичних координат точок розташування поворотних межових знаків В, А, Б (у позначеннях плану Державного акту) на земній поверхні, довжини периметру її меж, значення її площі та по складенню, виготовленню та видачі документів, які підтверджують виправлення вказаних помилок щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0035, покласти солідарно на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та Зміївську районну державну адміністрацію у Харківській області;

-стягнути на її користь солідарно з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області, ОСОБА_2 грошову компенсацію за нанесену матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням її майна шляхом знищення стовпчиків огорожі, розташованих на її земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0035 та самоправним захопленням і користуванням без її дозволу частини її земельної ділянки ОСОБА_2 протягом 11 років у розмірі 6000,00 грн із перерахунком зміни вказаної суми грошових коштів відповідно до інфляції (дефляції) національної валюти України на момент виплати вказаної грошової суми або її частин, у тому числі, і у виконавчому провадженні;

-стягнути на її користь солідарно з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації у Харківській області, ОСОБА_2 грошову компенсацію за нанесену моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн із перерахунком зміни вказаної суми грошових коштів відповідно до інфляції (дефляції) національної валюти України на момент виплати вказаної грошової суми або її частин, у тому числі, і у виконавчому провадженні;

-вирішити питання щодо судових витрат.

18 грудня 2019 року від Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області до суду першої інстанції надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває справа №2014/2-45/11 за позовом прокурора Зміївського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Зміївському районі Харківської області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко М.Г. про визнання незаконними державних актів, зобов`язання отримати державні акти відповідно до закону, заборону вчинення перешкод позивачеві у відновленні меж її земельної ділянки.

У цій справі заявлено наступні позовні вимоги: визнати незаконними Державний акт на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:0006, площею 0,0583 га, виданий 13 грудня 2006 року, бланк, серія ЯБ № 989573, на ім`я ОСОБА_2 , та Державний акт на право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:010:0046, площею 0,0617 га, виданий 13 грудня 2006 року, бланк, серія ЯБ №989572, на ім`я ОСОБА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 одержати належний Державний акт на право власності, виконавши для цього усі необхідні дії, передбачені законодавством; заборонити ОСОБА_2 самостійно або через третіх осіб чинити посадовим або уповноваженим на те особам перепони у встановленні належних довгострокових межових знаків на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Зазначив, що предмет спору в обох судових справах стосується земельних ділянок з кадастровими номерами 0:01:010:0046 та :01:010:0006, розташованих у СТ «Гайдари» Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області, отже ці справи пов`язані між собою.

Вказав, що у справі №2014/2-45/11 можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав позову у цій справі та умов, від яких залежить можливість її розгляду, що унеможливлює розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням суду у справі №2014/2-45/11.

Зазначив, що обставини, які є підставою для даного позову, є предметом дослідження у справі №2014/2-45/11, а рішення суду у зазначеній справі безпосередньо вплине на вирішення цього спору.

Вказав, що ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року у справі №2014/2-45/11 призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу, проведення якої на цей час триває.

Просив зупинити провадження у справі №621/1997/18 до набрання законної сили рішенням Зміївського районного суду Харківської області у справі №2014/2-45/11.

Аналогічні клопотання від Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області надходили до суду першої інстанції неодноразово, зокрема, 18 січня 2019 року, 28 лютого 2019 року, 22 березня 2019 року, 17 квітня 2019 року (а. с. 231-234, том 1, а. с. 32-33, 53-54, 58-60, 71-72, 74-75, 78-81, 97-98, том 2).

14 січня 2019 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, в якому вона заперечувала проти зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №2014/2-45/11 та просила об`єднати в одне провадження справи №2014/2-45/11 та №621/1997/18.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання цивільних справ в одне провадження відмовлено; клопотання Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області про зупинення провадження по справі задоволено; зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку та виправлення помилок в Державному земельному кадастрі до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №2014/2-45/11 за позовом прокурора Зміївського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко М.Г. про визнання незаконними державних актів, зобов`язання отримати державні акти відповідно до закону, заборону вчинення перешкод позивачеві у відновленні меж її земельної ділянки.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її клопотання про об`єднання в одне провадження цивільних справ №621/1997/18 та №2014/2-45/11.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вказала, що судове засідання проведено за відсутності учасників справи та фіксування процесу звукозаписувальним технічним засобом, без ведення протоколу секретарем судового засідання, внаслідок чого вона була позбавлена можливості надавати свої пояснення та заперечення щодо клопотань про зупинення провадження у справі, які подавались неодноразово; що матеріали справ №621/1997/18 та №2014/2-45/11 судом не досліджувались; що предметом розгляду у даній справі є помилки у визначенні координат поворотних межових знаків її земельної ділянки, що не є наслідком накладення на неї земельної ділянки ОСОБА_2 , як зазначено судом; що існують підстави для об`єднання зазначених справ у одне провадження, а не зупинення розгляду справи №621/1997/18 до ухвалення рішення у справі №2014/2-45/11; що доцільно спочатку вирішити позовні вимоги у даній справі щодо виправлення помилок при визначенні координат поворотних межових знаків її земельної ділянки, а вже після цього визнати незаконними Державні акти про право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , що є предметом розгляду у справі №2014/2-45/11; що судом не у повному обсязі викладено порядок оскарження ухвали суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року в складі судді Шахової В.В. в частині відмови у задоволенні клопотання про об`єднання цивільних справ в одне провадження - повернуто ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано заяву про витребування матеріалів цивільної справи №2014/2-45/11 у Зміївському районному суді Харківської області та у Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, а також заяву про виклик свідка ОСОБА_3 , які підлягають залишенню без задоволення на підставі статті 367 ЦПК України, та з урахуванням того, що справа переглядається судом апеляційної інстанції не по суті спору, а лише в частині вирішення процесуального питання про зупинення провадження у справі.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі скасувати.

Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі мотивована тим, що розгляд цієї справи об`єктивно неможливий до вирішення цивільної справи №2014/2-45/11 через їх взаємопов`язаність.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення вчинення судом процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку та виправлення помилок в Державному земельному кадастрі.

У справі, що розглядається, предметом позовних вимог є визнання помилковими координат розташування поворотних межових знаків земельної ділянки позивачки із кадастровим номером :01:010:0035, визнання за нею права власності на земельну ділянку з відповідними межами та стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірним використанням частини її земельної ділянки.

Також, у провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває цивільна справа №2014/2-45/11 за позовом прокурора Зміївського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Зміївському районі Харківської області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко М.Г. про визнання незаконними державних актів, зобов`язання отримати державні акти відповідно до закону, заборону вчинення перешкод позивачеві у відновленні меж земельної ділянки.

Предметом спору у вказаній справі є визнання незаконними Державних актів на право власності на земельні ділянки, що належать відповідачці ОСОБА_2 , зобов`язання її одержати належний Державний акт на право власності, та заборона ОСОБА_2 самостійно або через третіх осіб чинити перепони у встановленні належних довгострокових межових знаків на земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 .

Із змісту статті 251 ЦПК України вбачається, що зупинення провадження у справі має на меті полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 4, 5, 6 статті 82 ЦПК України тільки ті обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Із заяви про зупинення провадження у справі не вбачається, які факти, що мають в подальшому розцінюватися як преюдиціальні, повинен встановити суд при розгляді справи №2014/2-45/11 за позовом прокурора Зміївського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Зміївському районі Харківської області, Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко М.Г. про визнання незаконними Державних актів, зобов`язання отримати Державні акти відповідно до закону, заборону вчинення перешкод позивачеві у відновленні меж її земельної ділянки.

Головне управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області у своєму клопотанні не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання незаконними Державних актів на право власності на землю ОСОБА_2 , зобов`язання її отримати Державні акти відповідно до закону, заборону вчинення перешкод позивачеві у відновленні меж її земельної ділянки виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивачка обґрунтовувала свої вимоги.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції також не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи, та яким чином встановлені у справі №2014/2-45/11 обставини вплинуть на оцінку доказів, якими учасники справи обгрунтовують свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстав заявленого позову.

З аналізу матеріалів справи слід дійти висновку, що вирішення позовних вимог ОСОБА_1 у справі №2014/2-45/11 не впливає на хід розгляду даної справи та, зокрема, на можливість вирішення питання щодо внесення виправлень до координат поворотних межових знаків щодо земельної ділянки позивачки та похідних від них вимог.

Вказані помилки, як зазначає позивач, вникли при видачі їй Державного акту на право власності на земельну ділянку у 2004 році, тоді як Державні акти про право власності на земельні ділянки відповідачці ОСОБА_2 видані пізніше - лише у 2006 році. Отже, відповідність чи невідповідність їх видачі вимогам закону не впливає на правильність визначення координат поворотних межових знаків земельної ділянки ОСОБА_1 при видачі їй Державного акту у 2004 році.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув, необґрунтовано задовольнив клопотання Головного управління Державної служби України з питань геодезії та картографії у Харківській області та дійшов помилкового висновку щодо зупинення провадження справі.

Крім того, таке процесуальне рішення не відповідає принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи.

Оскільки порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, ухвала суду в частині зупинення провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

В іншій частині ухвала суду не переглядалась, оскільки відмова суду в об`єднанні справ не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо стягнення судових витрат за подання апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року в частині зупинення провадження у справі скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвала суду не переглядалась як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.