ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8909/19 Справа № 185/5661/19 Головуючий у першій інстанції: Перекопський М. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИЛА:

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 2014 року розпорядженням №141/6-к позивача було звільнено згідно п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. 26 серпня 2014 року позивач звернувся до директора ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з проханням провести з ним розрахунок та здійснити виплату всіх сум, що належить виплатити підприємством при звільненні. При проведенні розрахунку, премія у розмірі 100% за липень 2014 року позивачу сплачена не була, оскільки 27 липня 2014 року йому оголошено догану. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року визнано незаконним розпорядження №3082 від 28.07.2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії за липень 2014 року на 100% та зобов`язано відповідача скасувати вказане розпорядження. Відповідач здійснив повний розрахунок належних сум лише 29 листопада 2018 року, перерахувавши на картковий рахунок позивача 100% премії за липень 2014 року в сумі 1358,49 грн. При цьому, позивачу стало відомо про даний розрахунок лише після постановлення ухвали від 04.04.2019 року в цивільній справі №185/9979/18, якою було встановлено, що наказом від 23.10.2018 року №4680 ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» прийняте рішення про проведення виплат на користь ОСОБА_1 у відповідності до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області в сумі 1358,49 грн. Таким чином, з дня звільнення - 28 липня 2014 року до дня повного розрахунку - 29 листопада 2018 року минуло 53 місяці, за які відповідач повинен сплатити позивачу 458724,54 грн, виходячи з розміру середньої заробітної плати за 12 місяців з 13.07.2013 року по 14.06.2014 року в сумі 8655,18 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача середній заробіток за час затримки здійснення всіх належних виплат під час звільнення за період з 28 липня 2014 року по 29 листопада 2018 року, у сумі 458724,54 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скаргиі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач працював на шахті «Благодатна» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді електрослюсаря підземної дільниці (а.с. 9).

Розпорядженням виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» №3082 від 28.07.2014 року позивачу було оголошено догану та позбавлено премії за липень 2014 року на 100% (а.с.9).

14 серпня 2014 року позивача звільнено згідно п.2 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що підтверджується копією розпорядження виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» "Про звільнення" ОСОБА_1 від 14.08.2014 року №141/6-к.

26 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» із письмовою заявою, в якій просив провести з ним розрахунок, здійснити виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, та письмово повідомити його про нараховані суми, належні йому при звільненні (а.с. 7).

Листом ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №15/2194 від 05.09.2014 року позивачу повідомлено, зокрема, що при звільненні йому належали від підприємства наступні виплати: вихідна допомога в розмірі середнього місячного заробітку (7035,62 грн.) на виконання вимог ст.44 КЗпП України; грошова компенсація за 29 календарних днів невикористаної відпустки (6864,38 грн.) на виконання ст.24 ЗУ «Про відпустки»; загальна сума належних видів оплат, з врахуванням обов`язкових відрахувань, склала 13900,00 грн. та за попередньою на це згодою позивача була перерахована 18.08.2014 року. Також повідомлено, що 05.09.2014 року, в найближче нарахування заробітної плати, позивачу буде перераховано допомогу з тимчасової втрати працездатності за лікарняним листом закритим 11.08.2014 року за рахунок підприємства за 3 дні (1182,00грн.), матеріальну допомогу (200,00грн.) та залишок донарахувань (355,42грн.), що разом складає суму 1737,42 грн. (а.с. 8).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року (провадження №22-ц/774/6200/15), у цивільній справі №185/8422/14-ц позов ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання незаконним розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії задоволено частково; визнано розпорядження від 28.07.2014 року під №3082 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії незаконним; зобов`язано ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" скасувати розпорядження від 28,07,2014 року під №3082 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії; стягнуто з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 500,00 грн; стягнуто з ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн; в задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задоволено, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В подальшому, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання незаконним розпорядження, відмовлено повністю.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року (провадження №22-ц/774/1593/18) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року скасовано; визнано розпорядження Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №3082 від 28.07.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії незаконним; зобов`язано ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» скасувати розпорядження Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №3082 від 28.07.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії; стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.; стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 понесені витрати по справі у розмірі 535,92 грн. (а.с. 10, 67-70).

Судом апеляційної інстанції оглянуто зазначену вище цивільну справу №29185/8422/14-ц; постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року не оскаржувалась та набрала законної сили.

Колегія наголошує, що у вказаній вище постанові Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року (провадження №22-ц/774/1593/18) не вирішувалось питання про стягнення з роботодавця на користь позивача невиплаченої премії за липень 2014 року.

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано 04.07.2018 року виконавчий лист №185/8422/14-ц про стягнення з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 понесених витрат по справі у розмірі 535,92 грн. та 04.07.2018 року виконавчий лист №185/8422/14-ц про стягнення з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 121, 124 т. 2 цивільної справи №185/8422/14-ц).

Згідно копії відомості нарахувань і утримань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля за 29.11.2018 року, позивачу нараховано грошові кошти в сумі 1093,58 грн. з призначенням платежу "виплата премії зг-но рішення суду від 05.04.18 р. №185/8422/14 ОСОБА_1 НОМЕР_2 на карт. рах. НОМЕР_1 ", відкритий в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 43).

Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку (карткового рахунку) за період з 01.07.2018 року по 30.06.2019 року, 29.11.2018 року на картковий рахунок позивача зараховано суму в розмірі 1093,58 грн. з коментарем до платежу "PRAT DTEK PAVLOGRADVUGILLYA vid.pr.zg.rish.sudu 05.04.18g. №185/8422/14..." (а.с. 115-119).

Також встановлено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року у цивільній справі №185/9979/18 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобов`язання сплатити премію за липень 2014 року у сумі 1359,49 гривень відмовлено; рішення набрало законної сили 06.05.2019 року (а.с. 13, 44-46).

Позивачем надано розрахунок середнього заробітку за період з 28 липня 2014 року по 29 листопада 2018 року на суму 458724,54 грн. (а.с. 6).

Згідно довідки Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 399,32 грн., а середньомісячна складає 8385,73 грн. (а.с. 105).

Частиною 1 статті 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору щодо належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що премія за липень 2014 року була виплачена позивачу 29.11.2018 року, а звільнення з роботи відбулось 14.08.2014 року, - колегія дійшла висновку, що період затримки розрахунку при звільненні позивача тривав з 15.08.2014 року (день наступний за днем звільнення) по 28.11.2018 року включно (день, що передував дню виплати заборгованості), тобто 51 місяць 14 днів, тому, враховуючи зміст наданої відповідачем довідки на а.с. 105, середня заробітна плата за вказаний вище період часу складає 431865,10 грн.

Однак, апеляційним судом встановлено, що право позивача на отримання ним премії за липень 2014 року у розмірі 100% не визнавалось роботодавцем ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у зв`язку з наявністю розпорядження Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №3082 від 28.07.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та позбавлення премії, яке було остаточно визнано незаконним постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року (провадження №22-ц/774/1593/18), що набрала законної сили з дня проголошення.

Виходячи з наведеного вище, встановивши, що, відповідно до змісту рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року у цивільній справі №185/9979/18, ОСОБА_1 претендував на сплату йому відповідачем премії за липень 2014 року у сумі 1359,49 грн. (а.с. 13, 44-46); враховуючи, що, відповідно до копії відомості нарахувань і утримань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля за 29.11.2018 року, відповідач фактично виплатив позивачу премію за липень 2014 року в розмірі 1093,58 грн. (а.с. 43); встановивши, що між ОСОБА_1 та ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» існував спір щодо премії за липень 2014 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При вирішенні питання про визначення розміру грошової суми, що підлягає стягненню за даним позовом з відповідача на користь позивача, колегія приймає до уваги, що тривалий період часу спірною була премія в розмірі 1093,58 грн., яка є значно меншою від середньої зарплати позивача за місяць (8385,73 грн.) та меншою від встановленого Законом розміру місячної мінімальної заробітної плати (2014 рік - 1218,0 грн., 2015 рік - 1218,0 грн, 1378,0 грн.); враховуючи, що премія у вказаному вище розмірі відповідачем фактично виплачена позивачу; приймаючи до уваги, що розмір невчасно отриманої премії є явно неспівмірним із визначеним позивачем розміром середнього заробітну за час затримки розрахунку при звільненні; враховуючи вимоги розумності, справедливості, - колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у достатньому та необхідному розмірі 8385,73 грн.

Наведений висновок відповідає правовій позиції, що висловлена ВСУ в постановах №6-2405 цс15 від 05 жовтня 2016 року, №6-259цс17 від 13 березня 2017 року.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, дійшов помилкового висновку, що позивач пропустив тримісячний строк для звернення з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №4-рп/2012 від 22.02.2012 у справі №1-5/2012 вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Судом встановлено, що 29.11.2018 року на картковий рахунок позивача було зараховано суму в розмірі 1093,58 грн. з коментарем до платежу "PRAT DTEK PAVLOGRADVUGILLYA vid.pr.zg.rish.sudu 05.04.18g. №185/8422/14...", тобто в порядку виконання рішення суду №185/8422/14 від 05.04.18 року. Це також вбачається і з представленої відповідачем копії відомості нарахувань і утримань ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля, відповідно до якої позивачу нараховано грошові кошти в сумі 1093,58 грн. з призначенням платежу "виплата премії зг-но рішення суду від 05.04.18г. №185/8422/14 ОСОБА_1 НОМЕР_2 на карт. рах. НОМЕР_1 "(а.с. 43).

Однак, резолютивна частина зазначеного вище судового рішення у цивільній справі №185/8422/14-ц від 05 квітня 2018 року не містить інформації щодо стягнення на користь ОСОБА_1 премії за липень 2014 року з визначенням її розміру.

Отже, висновок місцевого суду щодо обізнаності позивача про зарахування 29.11.2018 року на його картковий рахунок саме премії за липень 2014 року (у сумі 1093,58 грн.) - має характер припущення, не підтверджується наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до місцевого суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про зобов`язання сплатити йому премію за липень 2014 року у сумі 1359,49 гривень, провадження в якій відкрито 05 грудня 2018 року за єдиним унікальним номером справи №185/9979/18 (а.с. 47) та у якій рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року, що набрало законної сили 06.05.2019 року, в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 13, 44-46); вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що премію за липень 2014 року відповідачем перераховано на рахунок позивача 29.11.2018 року.

Колегія звертає увагу, що визначити вид та період нарахування (премія за 2014 рік) шляхом співставлення розміру зарахованої на картковий рахунок грошової суми позивач не мав можливості, оскільки він претендував на отримання від відповідача премії за липень 2014 року у іншому розмірі - 1359,49 грн., що підтверджується змістом рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року у цивільній справі №185/9979/18 (а.с. 13, 44-46).

Враховуючи невручення відповідачем позивачу будь-яких письмових повідомлень (листа, розрахунку тощо) з приводу перерахування на рахунок позивача 1093,58 грн. саме у якості премії за липень 2014 року, ненадання відповідачем суду доказів усного повідомлення позивача про вид та період вказаного нарахування (премія за липень 2014 року), - колегія дійшла висновку, що позивач не знав та не міг знати (до постановлення 04 квітня 2019 року рішення у цивільній справі №185/9979/18), що 29.11.2018 року на його картковий рахунок було зараховано відповідачем саме премію за липень 2014 року.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку про доведеність доводів позивача, що про факт виплати йому 29.11.2018 року саме премії за липень 2014 року він, позивач, дізнався лише з вказаного вище рішення місцевого суду від 04 квітня 2019 року у цивільній справі №185/9979/18.

Встановивши, що з позовом у даній справі позивач звернувся до суду 18.06.2019 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на а.с. 2, - апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем тримісячний строк, який встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, не порушено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в сумі 110 грн. 10 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 8385 (вісім тисяч триста вісімдесят п`ять) грн. 73 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 110 (сто десять) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді