У Х В А Л А

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 263/15704/19

провадження № 61-201вп19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув матеріали цивільної справи № 263/15704/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , 2011 року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_3 , 2011 року народження. Відповідач мешкає окремо та ніякої участі в житті дитини, її вихованні та розвитку не приймає. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе вона. Цього року донька пішла до 2 класу Маріупольської ЗОШ - інтернату І-ІІ степенів №11 Донецької обласної ради за медичними показаннями, що потребують додаткових витрат, проте, виховуючи дитину самостійно, вона не може дозволити в повному обсязі сприяти всебічному її розвитку. Відповідач має значно більший дохід ніж вона.

Враховуючи, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна малолітня дитина, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання їх спільної дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/13 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти вимог відмовити.

8 грудня 2019 року не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного суду, разом із апеляційною скаргою ОСОБА_4 надано клопотання, в якому позивачка просила направити матеріали цивільної справи за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та апеляційну скаргу до Верховного Суду, як суду вищої інстанції, для визначення підсудності цивільної справи. Вказане клопотання мотивовано тим, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 , який працює на посаді судді Донецького апеляційного суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Аналіз матеріалів справи та клопотання ОСОБА_4 свідчить, що відповідачем у справі є ОСОБА_2 , який є суддею Донецького апеляційного суду, а тому підсудність справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів слід визначити Харківському апеляційному суду, як найбільш територіально наближеному суду.

Керуючись частиною першою статті 26 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визначити підсудність цивільної справи № 263/15704/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів Харківському апеляційному суду.

Матеріали цивільної справи № 263/15704/19 направити для розгляду Харківському апеляційному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко