Справа № 591/3654/18
Провадження № 2/591/345/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Сумської обласної ради, Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми», Голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, зобовязання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки в її виплаті,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 25 червня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді керівника - директора Комунального підприємства «Аеропорт Суми» згідно до контракту від 25 травня 2015 року, укладеного між ним та Сумською обласною радою згідно рішення обласної ради «Про призначення на посаду директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми». Строк дії контракту встановлений до 24 травня 2018 року.

Роботодавцем позивача є Сумська обласна рада, оскільки саме вона має право призначати і звільняти позивача, що узгоджується з положеннями п. 2.2., п. 2.5. контракту.

Пунктом 5.6. контракту передбачено, що за два місяці до закінчення контракту він може бути укладений на новий термін, який визначається рішенням власника. За два місяці до спливу строку дії контракту, 22 березня 2018 року позивач звернувся до роботодавця із заявою, в якій повідомив про свій намір продовжувати роботу на тому ж підприємстві за контрактною формою, запропонувавши укласти його на новий термін з 25 травня 2018 року по 24 травня 2021 року на умовах типової форми контракту з керівником, розглянувши це питання на сесії Сумської обласної ради. Станом на 23 червня 2018 року позивач не отримав відповіді на дану заяву.

22 травня 2018 року Головою Сумської обласної ради прийнято розпорядження № 9-кп «Про звільнення з посади директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» ОСОБА_4В.», згідно до якого позивача звільнено з посади директора вказаного підприємства 24 травня 2018 року у звязку із закінченням терміну дії контракту згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підстава звільнення у розпорядженні зазначена: ст. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення обласної ради 6 скликання від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами та установами, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» (зі змінами від 25 березня 2016 року та від 24 лютого 2017 року), п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Позивач перебував на лікарняному з 18 травня 2018 року по 25 травня 2018 року включно, що підтверджується листом непрацездатності від 18 травня 2018 року АДО 151177, виданий КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1». Про існування вказаного розпорядження позивача повідомила бухгалтерія підприємства, де він працював, у звязку з чим, позивач прибув 25 травня 2018 року на робоче місце, де йому було внесено відповідний запис до трудової книжки, але у цей день примірника оригіналу розпорядження йому вручено не було, позивач мав можливість ознайомитись лише із копією цього розпорядження, яке надійшло на підприємство від управління майном обласної ради електронною поштою. У цей же день бухгалтерія підприємства проінформувала позивача про те, що з 25 травня 2018 року виконання обовязків директора підприємства згідно до наказу № 17 від 24 травня 2018 року покладено на ОСОБА_6, що обєктивно унеможливило подальше виконання позивачем його обовязків. Оригінал розпорядження позивач отримав поштою, лист з яким надійшов на його адресу 29 травня 2018 року. Будь-якого рішення від роботодавця - Сумської обласної ради, чи про звільнення позивача, чи про задоволення його заяви про укладення з ним нового контракту, станом на дату звернення до суду, позивачеві не надходило. Позивач вважає, що відсутнє рішення про звільнення його з займаної посади, яке було б прийнято його роботодавцем - Сумською обласною радою в межах, у спосіб та в порядку, визначеному діючим законодавством, оскільки позивачеві таке рішення не вручалось під підпис і яке не може бути замінено розпорядженням Голови Сумської обласної ради, а тому звільнення його з посади на підставі цього розпорядження та внесення запису про це в трудову книжку є безпідставним і порушує його трудові права.

Позивач вважає, у звязку з тим, що роботодавець Сумська обласна рада, не прийняла рішення про його звільнення, то трудові відносини між позивачем та роботодавцем фактично тривають, а отже - розпорядження голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 не може бути правовою підставою для звільнення позивача з посади, яку він обіймав у Сумській обласній раді.

Позивач вказує на те, що п. 1.1. розділу 1 Статуту Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» визначено, що це підприємство є комунальним комерційним унітарним підприємством, заснованим на майні спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області, управління яким здійснює Сумська обласна рада, а отже, керівника цього підприємства, яким є позивач, у відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування» має право призначати та звільняти Сумська обласна рада, користуючись виключними повноваженнями. Сукупність норм ст. 43 та ст. 59 вказаного Закону свідчать про те, що питання призначення та звільнення позивача з його посади розглядається виключно на пленарному засіданні обласної ради, ухвалюється шляхом голосування присутніми на ньому депутатами та оформлюється відповідним рішенням за результатами його розгляду. В свою чергу, повноваження голів обласних рад визначені ч. 6 ст. 55 цього ж Закону, за результатами виконання яких у відповідності до ч. 7 цієї ж норми, він приймає розпорядження. Серед повноважень голів обласних рад відсутні права на призначення або звільнення керівників підприємств з управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. І таких повноважень голова не може мати в силу положень п. 20 ч. 1 ст. 43 зазначеного закону, оскільки вони віднесені до виключних повноважень обласної ради.

Таким чином, розпорядження Голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 від 22 травня 2018 року № 9-кп «Про звільнення з посади директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» ОСОБА_4В.» є незаконним, оскільки прийнято та підписано не в межах його повноважень, визначених ст. 55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та не в спосіб і не в порядку, визначеному п. 20 ч. 1 ст. 43, ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» і не може бути підставою для звільнення позивача із займаної ним посади.

Не може бути також підставою для звільнення позивача із займаної посади і рішення обласної ради шостого скликання від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами та установами, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області», оскільки на час звільнення позивача з посади і видання спірного розпорядження дане рішення не регулює питання прийняття та звільнення керівників комунальних підприємств через те, що рішенням обласної ради від 24 лютого 2017 року скасовано п. 1 рішення цієї ж ради від 25 березня 2016 року, яке встановлювало порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області.

Вказаний нормативний акт втратив свою чинність 24 лютого 2017 року, а отже, не може бути підставою для звільнення позивача, враховуючи принцип дії нормативно - правових актів у часі.

Позивач зазначає, що є інвалідом армії 3 групи, у звязку із чим на нього додатково розповсюджуються гарантії, передбачені положеннями ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», зокрема, відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан її здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я осіб з інвалідністю.

Отже, оскільки роботодавець, яким є Сумська обласна рада, не виявила свого волевиявлення у вигляді прийняття відповідного рішення щодо звільнення позивача із займаної посади у звязку із закінченням строку дії контракту, а позивач, у свою чергу, повідомив про бажання продовжувати трудові правовідносини на займаній посаді, шляхом подання відповідної заяви від 22 березня 2018 року, фактично вийшов 25 травня 2018 року на роботу, передав у бухгалтерію лікарняний, тому у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України вважається, що між позивачем та Сумською обласною радою трудові відносини фактично тривають у звязку із тим, що жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Тому вважає, що його звільнено з посади незаконно і його трудові права підлягають відновленню у судовому порядку шляхом визнання незаконним і скасування оскаржуваного розпорядження.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, який станом на дату звернення позивача до суду з 25 травня 2018 року по 01 липня 2018 року становить 17919,12 гривень.

В свою чергу, роботодавець у день звільнення зобовязаний видати працівникові копію наказу про звільнення з роботи, належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок (ст. 47, ст.116 КЗпП України). При цьому, згідно до ст. 44 КЗпП України, у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, яка розповсюджується на позивача, йому підлягало до виплати вихідна допомога в розмірі не менше, ніж 6- місячний середній заробіток, чого зроблено не було.

Згідно до ст. 117 цього ж Кодексу встановлено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, позивачеві підлягає до виплати 6-ти місячний середній заробіток у сумі 89596,08 гривень в якості вихідної допомоги.

Враховуючи ту обставину, що з боку роботодавця позивача, яким є Сумська обласна рада, не було вчинено правильних дій по прийняттю відповідного рішення щодо його трудових прав в межах повноважень, визначених наведеними вище нормами матеріального права, Головою Сумської обласної ради ОСОБА_5, вчинені неправильні дії по прийняттю оскаржуваного розпорядження за межами його повноважень, а обласним комунальним підприємством «Аеропорт Суми», вчинено неправильні дії щодо внесення запису до трудової книжки на підставі оскаржуваного розпорядження, тобто виконано незаконне оскаржуване розпорядження, то позивач вважає, що судові витрати мають нести всі відповідачі в рівних частках.

Посилаючись на вказане, просить визнати незаконним та скасувати розпорядження Голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 від 22 травня 2018 року № 9-кп «Про звільнення з посади директора обласного комунального підприємства «Аеропорт «Суми» ОСОБА_4В.»;

поновити позивача на посаді директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» з 25 травня 2018 року і в цій частині судове рішення звернути до негайного виконання;

зобовязати Сумську обласну раду укласти з позивачем трудовий контракт у типовій формі контракту з працівником зі строком дії з 25 травня 2018 року по 24 травня 2021 року на тих самих умовах, що діяли у контракті від 25 травня 2015 року;

стягнути з обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 17919,12 гривень;

стягнути з обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» на користь позивача вихідну допомогу в розмірі 6-ти місячного середнього заробітку у сумі 89596,08 гривень та середній заробіток за весь час затримки в її виплаті у сумі 17919,12 гривень;

стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень в рівних частках з кожного.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу запропоновано в строк не більше десяти днів з дня вручення копії вказаної ухвали усунути недоліки.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 11 вересня 2018 року о 13 год. 10 хв.

02 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позов Сумської обласної ради, в якому зазначається, що відповідач не погоджується з доводами, вказаними в позовній заяві, вважає їх необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, та просить відмовити у їх задоволенні. Посилається на те, що позивач особисто уклав контракт, а отже його умови, зокрема щодо терміну дії та підстав припинення, йому були відомі.

Відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку. Згідно з розпорядженням від 22 травня 2018 №9-кп «Про звільнення з посади директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» ОСОБА_4В.» позивача було звільнено з посади 24 травня 2018 року у звязку із закінченням терміну дії контракту, згідно з пунктом 2 статті 36 КЗпП України.

Враховуючи необхідність вирішення зазначених проблемних питань та реалізуючи повноваження з вирішення порядку управління обєктами спільної власності Сумська обласна рада прийняла Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області (далі - Положення про призначення), що є Додатком № 3 до рішення Сумської обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами та установами, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» (далі - Порядок від 18 листопада 2011 року).

Так, пунктом 3.1 Положення про призначення в редакції чинній на момент звільнення позивача (зі змінами від 25 березня 2016 року та від 24 лютого 2017 року), передбачено, що у період між сесіями голова обласної ради або особа, що здійснює його повноваження, має право звільняти із займаної посади керівника підприємства відповідно до чинного законодавства про працю з наступним винесенням цього питання на затвердження обласною радою.

Таким чином, Сумська обласна рада уповноважила голову Сумської обласної ради ОСОБА_5 у міжсесійний період вирішувати питання звільнення керівників обєктів спільної власності, управління якими відповідно до статті 43 Закону про самоврядування здійснює Сумська обласна рада як власник.

Девятнадцята сесія обласної ради відбулася 27 квітня 2018 року, а двадцята сесія - 06 липня 2018 року. Використовуючи надані власником Сумською обласною радою повноваження, голова Сумської обласної ради ОСОБА_5 у міжсесійний період видав розпорядження від 22 травня 2018 року №9-кп «Про звільнення з посади директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» ОСОБА_4В.», а тому розпорядження є законним та прийняте в порядку, в межах та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Рішенням Сумської обласної ради від 06 липня 2018 року «Про затвердження звільнення керівників комунальних підприємств та закладів, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області, затверджено звільнення позивача з посади директора комунального підприємства «Аеропорт Суми» 24 травня 2018 року у звязку із закінченням терміну дії контракту, згідно з пунктом 2 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Позивач помилково вважає, що результатом розгляду його заяви про намір продовжувати роботу повинно бути рішення Сумської обласної ради про призначення або про звільнення його з посади, оскільки повноваження з призначення керівників є дискреційними, а тому у Сумської обласної ради та її голови відсутній обовязок з призначення позивача на посаду чи продовження терміну дії контракту.

Результатом розгляду вказаної заяви було видане головою Сумської обласної ради ОСОБА_5 оскаржуваного розпорядження, оскільки у разі неприйняття такого розпорядження, наслідком за п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, було б продовження трудових відносин на невизначений термін, але Сумська обласна рада не наділяла голову Сумської обласної ради ОСОБА_5 такими повноваженнями.

Невірним є твердження позивача про те, що, оскільки Сумська обласна рада не прийняла рішення про його звільнення, то трудові відносини в силу положень пункту 2 статті 36 КЗпП України фактично тривають. Чинним законодавством не передбачено продовження трудових відносин після закінчення строкового трудового договору, якщо одна зі сторін виявила своє бажання щодо його припинення. Також і умови укладеного між позивачем та відповідачем контракту не передбачають даних наслідків.

Також зазначається, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що Порядок від 18 листопада 2011 року втратив свою чинність. Рішенням обласної ради від 25 березня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» Положення про призначення було викладено у новій редакції, яка передбачала конкурсний порядок призначення осіб на посади керівників. Рішенням обласної ради від 24 лютого 2017 року «Про скасування пункту 1 рішення обласної ради від 25 березня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» нова редакція Положення про призначення була скасована. Таким чином було поновлено попередню редакцію цього документу від 18 листопада 2011 року.

Позивач був звільнений, а контракт з ним не продовжено з інших підстав, а не з мотивів інвалідності, у звязку з чим відповідачі не порушували Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Позивач безпідставно стверджує про те, що на нього розповсюджуються положення п.5 ч.1 ст. 41 КЗпП України, яка передбачає, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб. Звільнення за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України застосується до посадових осіб господарських товариств, до яких комунальне підприємство «Аеропорт Суми» не належить, а позивач в розумінні вказаної норми права не є спеціальним суб'єктом, щодо якого може бути застосована ця норма. Тому розірвання трудового договору з такими посадовими особами як позивач за п. 5 ст. 41 КЗпП України є неможливим. З позивачем було припинено строковий трудовий договір відповідно до ч.2 ст. 36 Кодексу законів про працю України, а не відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу. Крім того, позивач не може вважатися «посадовою особою» в розумінні норм чинного законодавства, а отже, дана норма на нього не може бути поширена і відповідно вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток виплаті категорично не підлягає.

Сумська обласна рада та голова Сумської обласної ради ОСОБА_5 не визнають позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки розпорядження голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 прийнято в порядку в спосіб та у межах визначених Конституцією та законами України, підстави для поновлення позивача на посаді директора комунального підприємства «Аеропорт Суми» відсутні.

Також зазначають, що однією з позовних вимог позивача є зобовязання Сумської обласної ради укласти з позивачем трудовий контракт у типовій формі контракту з працівником зі строком дії з 25 травня 2018 року по 24 травня 2021 на тих самих умовах, що діяли у контракті від 25 травня 2015 року, які не підлягають задоволенню, оскільки питання призначення керівників комунальних підприємств, установ та закладів, що є об'єктами власності територіальної громади належить до дискреційних повноважень Сумської обласної ради. Посилаючись на зазначене, просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача.

03 серпня 2018 року від Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що позовні вимоги ОСОБА_4 є такими, що не підлягають задоволенню з підстав аналогічних викладеному у відзиві Сумської обласної ради.

11 вересня 2018 року у звязку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи підготовче судове засідання відкладено на 05 жовтня 2018 року.

05 жовтня 2018 року у звязку з клопотанням представника позивача про надання часу для зясування питання щодо врегулювання спору за участі судді, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 22 жовтня 2018 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справи, призначено справу для розгляду по суті на 20 грудня 2018 року.

20 грудня 2018 року, враховуючи відсутність відомостей про отримання представником позивача клопотання про долучення Сумською обласною радою до справи документів, та у звязку з клопотанням представника позивача надати час для ознайомлення з зазначеними документами, розгляд справи відкладено на 04 лютого 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_7 обласної ради ОСОБА_2 та представник відповідача ОКП «Аеропорт Суми» ОСОБА_3 проти позову заперечили з підстав визначених у відзиві на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_4 та голова Сумської обласної ради ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.1. Статуту Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми», зазначене підприємство є комунальним комерційним унітарним підприємством, заснованим на майні спільної сумісної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області управління яким здійснює Сумська обласна рада (власник) через уповноважений нею орган- Управління майном Сумської обласної ради (а.с.59-64).

Пункт 4.2 Статуту передбачає, що безпосереднє керівництво підприємством здійснює його директор, який призначається на посаду та звільняється з посади у порядку встановленому власником, відповідно до законодавства України.

ОСОБА_4 працював на посаді керівника - директора обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» згідно контракту від 25 травня 2015 року (а.с. 52-56) (далі контракт).

Пунктом 5.2 контракту визначено, що цей контракт припиняється, зокрема, після закінчення терміну дії контракту, та за п. 6.1. вказаного контракту він діє з 25 травня 2015 року до 24 травня 2018 року.

У відповідності до п. 5.6. контракту за два місяці до закінчення терміну дії контракту він може бути укладений на новий термін, який визначається рішенням власника.

22 березня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до голови Сумської обласної ради із заявою, в якій повідомив про свій намір продовжувати роботу на тому ж підприємстві за контрактною формою, запропонувавши укласти його на новий термін з 25 травня 2018 року по 24 травня 2021 року на умовах типової форми контракту з керівником (а.с. 57).

Розпорядженням голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 від 22 травня 2018 року №9-кп ОСОБА_4 звільнено з посади директора Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми» 24 травня 2018 року у звязку із закінченням терміну дії контракту, згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с.48).

З копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що відповідний запис мається в його трудовій книжці (а.с.51).

Згідно листка непрацездатності, що виданий КУ Сумською міською клінічною лікарнею №1, ОСОБА_4 перебував на лікарняному в період з 18 травня 2018 року по 25 травня 2018 року (а.с. 58).

У відповідності до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

У статті 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Згідно з пунктом 10 Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 170, у контракті передбачаються обсяги пропонованої роботи та вимоги до якості і строків її виконання, строк дії контракту, права, обов'язки та взаємна відповідальність сторін, умови оплати й організації праці, підстави припинення та розірвання контракту, соціально-побутові та інші умови, необхідні для виконання взятих на себе сторонами зобов'язань, з урахуванням специфіки роботи, професійних особливостей та фінансових можливостей підприємства, установи, організації чи роботодавця.

З огляду на вказані норми законодавства при укладенні контракту саме сторони наділені правом визначати чи не визначати в ньому конкретний строк трудового контракту.

Як зазначалося раніше, контрактом укладеним з позивачем визначено умови можливості його укладення на новий термін за два місяці до закінчення терміну дії контракту.

В той же час законодавством та цим контрактом не встановлений обовязок сторін укладати контракт на новий термін, а також не передбачені правові наслідки в разі нездійснення таких дій, також як і не передбачене автоматичне продовження строку дії контракту.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

За ст. 46 вказаного Закону сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно ч. 2 ст. 59 цього Закону рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За ч. 6, 7 ст. 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної, обласної, районної у місті ради:

1) скликає сесії ради, повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради, веде засідання ради;

2) забезпечує підготовку сесій ради і питань, що вносяться на її розгляд, доведення рішень ради до виконавців, організує контроль за їх виконанням;

3) представляє раді кандидатури для обрання на посаду відповідно заступника голови районної, районної у місті ради чи першого заступника, заступника голови обласної ради; вносить на затвердження ради пропозиції щодо структури органів ради, її виконавчого апарату, витрат на їх утримання;

4) вносить раді пропозиції щодо утворення і обрання постійних комісій ради;

5) координує діяльність постійних комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;

6) організує подання депутатам допомоги у здійсненні ними своїх повноважень;

7) організує відповідно до законодавства проведення референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;

8) організує роботу президії (колегії) ради (у разі її створення);

9) призначає і звільняє керівників та інших працівників структурних підрозділів виконавчого апарату ради;

10) здійснює керівництво виконавчим апаратом ради;

11) є розпорядником коштів, передбачених на утримання ради та її виконавчого апарату;

12) підписує рішення ради, протоколи сесій ради;

13) забезпечує роботу по розгляду звернень громадян та доступу до публічної інформації; веде особистий прийом громадян;

14) забезпечує гласність у роботі ради та її органів, обговорення громадянами проектів рішень ради, важливих питань місцевого значення, вивчення громадської думки, оприлюднює рішення ради;

15) представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства;

16) за рішенням ради звертається до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів;

17) звітує перед радою про свою діяльність не менше одного разу на рік, у тому числі про виконання Закону України "Про доступ до публічної інформації", здійснення державної регуляторної політики відповідно виконавчим апаратом районної, обласної ради, районної у місті ради, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін;

18) вирішує інші питання, доручені йому радою.

Голова районної, обласної, районної у місті ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Додатком №3 до рішення Сумської обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, заклади та установами, які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» є Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ та закладів, що перебувають у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області.

Відповідно до п. 3.1 вказаного Положення (зі змінами від 25 березня 2016 року та від 24 лютого 2017 року) обласна рада приймає рішення про звільнення керівників підприємств, установ та закладів у випадках:

а) закінчення терміну дії контракту,

б) подання особистої заяви керівника;

в) в інших випадках, передбачених чинним законодавством про працю та обумовлених у контракті.

У період між сесіями голова обласної ради або особа, що здійснює його повноваження, має право звільняти з займаної посади керівника підприємства відповідно до чинного законодавства про працю з наступним внесенням цього питання на затвердження обласною радою (а.с. 110-125, 126-137, 138).

Суд не може погодитися з доводами позову про те, що вказане Положення не регулює питання прийняття та звільнення керівників комунальних підприємств, з огляду на те, що рішенням обласної ради від 25 березня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» Положення про призначення було викладено у новій редакції, яка передбачала конкурсний порядок призначення осіб на посади керівників. Рішенням обласної ради від 24 лютого 2017 року «Про скасування пункту 1 рішення обласної ради від 25 березня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення обласної ради від 18 листопада 2011 року «Про порядок управління комунальними підприємствами, закладами які належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області» нова редакція Положення про призначення була скасована. Таким чином було поновлено попередню редакцію цього документу від 18 листопада 2011 року.

За розпорядженням Сумської обласної ради № 15 від 12 квітня 2018 року скликано девятнадцяту сесію обласної ради сьомого скликання з проведенням пленарного засідання 27 квітня 2018 року о 10 годині (а.с. 199-200).

Згідно розпорядження Сумської обласної ради № 21 від 19 червня 2018 року скликано двадцяту сесію обласної ради сьомого скликання з проведенням пленарного засідання 06 липня 2018 року о 10-й годині (а.с. 197-198).

Рішенням двадцятої сесії сьомого скликання Сумської обласної ради від 06 липня 2018 року затверджено звільнення ОСОБА_4 з посади директора ОКП «Аеропорт Суми» 24 травня 2018 року у звязку із закінченням терміну дії контракту, згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 101-102).

З огляду на те, що закінчення терміну дії укладеного з позивачем контракту настав 24 травня 2018 року, тобто в міжсесійний період, та, враховуючи те, що Сумська обласна рада скористалася своїм правом вирішити питання про припинення трудових відносин, обравши таку правову підставу як закінчення строку трудового контракту згідно п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП, розпорядженням голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 від 22 травня 2018 року позивача звільнено з посади директора Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми», що відповідає зазначеним вище нормам законодавства.

Отже доводи заявленого позову про те, що роботодавець Сумська обласна рада не прийняла рішення про звільнення позивача, а також про те, що фактично трудові відносини між позивачем та роботодавцем тривають, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

За наведених обставин не можуть бути задоволені заявлені позовні вимоги про зобовязання Сумської обласної ради укласти з позивачем трудовий контракт у типовій формі контракту з працівником зі строком дії з 25 травня 2018 року по 24 травня 2021 року на тих самих умовах, що діяли у контракті від 25 травня 2015 року.

До того ж, розглядаючи питання про можливість укладення контракту з позивачем на новий термін, Сумська обласна рада, як суб'єкт владних повноважень, здійснює дискреційні повноваження, обираючи з кількох допустимих рішень.

Прийняття такого рішення є суто дискреційними повноваженнями, суд не може брати на себе повноваження щодо вирішення питання, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Як вбачається з пенсійного посвідчення, позивач ОСОБА_4 є інвалідом армії 3 групи (а.с. 77).

У відповідності до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» відмова в укладенні трудового договору або в просуванні по службі, звільнення за ініціативою адміністрації, переведення особи з інвалідністю на іншу роботу без її згоди з мотивів інвалідності не допускається, за винятком випадків, коли за висновком медико-соціальної експертизи стан його здоров'я перешкоджає виконанню професійних обов'язків, загрожує здоров'ю і безпеці праці інших осіб, або продовження трудової діяльності чи зміна її характеру та обсягу загрожує погіршенню здоров'я осіб з інвалідністю.

З встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що звільнення позивача відбулося в звязку з закінчення терміну дії контракту, а не з мотивів інвалідності, а тому відсутні підстави для твердження про порушення роботодавцем зазначеної норми законодавства по відношенню до позивача.

За нормами ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки під час судового розгляду судом не встановлено підстав для поновлення позивача на вказаній посаді, відсутні й правові підстави про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача щодо несплати позивачу при звільненні 6-ти місячного середнього заробітку в якості вихідної допомоги при звільненні.

Так, у відповідності до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

За п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Під час судового розгляду встановлено, що звільнення позивача мало місце у звязку з закінченням строку дії контракту згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України, тобто не з ініціативи роботодавця, а тому відсутні правові підстави для стягнення визначеної ст. 44 КЗпП України вихідної допомоги.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Оскільки судом не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення обовязку відповідача виплатити вихідну допомогу при звільненні позивача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень з боку відповідачів щодо процедури звільнення позивача, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Сумської обласної ради, Обласного комунального підприємства «Аеропорт Суми», Голови Сумської обласної ради ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, зобовязання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки в її виплаті відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Сумська обласна рада, місцезнаходження: м. Суми, пл. Незалежності, 2, .

Відповідач: Обласне комунальне підприємство «Аеропорт Суми», місцезнаходження: м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, буд. 221, .

Відповідач: Голова Сумської обласної ради ОСОБА_5, місцезнаходження: м. Суми, пл. Незалежності, 2.

Повне судове рішення виготовлене 15 лютого 2019 року.

Суддя А.П.Сидоренко