Провадження № 2/727/2070/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )до Чернівецької міської ради (місце знаходження: м.Чернівці площа Центральна, 1) про визнання права власності на допоміжне приміщення та гараж в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Чернівецької міської ради про визнання права власності на допоміжне приміщення та гараж в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 17.05.2006 року вона звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка та її батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 17.05.2006 року було відкрито спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 510/2006. Її брат та син померлої, ОСОБА_4 , відмовився від прийняття належної йому частки спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву. 09.06.2006 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстровим № 3-2217, на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 20428319. Відповідно до п.1.8 рішення Чернівецької міської ради №40/2 від 27.01.2004 року її батькам: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - власникам квартири АДРЕСА_2 у власність безоплатно допоміжне приміщення (кладову) XIII площею 6,30 кв. м. та гараж XXXIV площею 15,90 кв. м., правовстановлюючі документи на які вони належним чином не оформили. 15.11.2019 року вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на незаявлене раніше спадкове майно, що складається з допоміжного приміщення (кладової) XIII площею 6,30 кв. м. та гаражу XXXIV площею 15,90 кв. м., розташованих в АДРЕСА_2 в житловому будинку АДРЕСА_2 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори. Постановою від 20.11.2019 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують їх державну реєстрацію права власності, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії. Вважає, що має право оформити спадкові права на нерухоме майно, що належало та перебувало у фактичному володінні та користуванні її батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 25.11.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб.

Від позивача ОСОБА_1 до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач, представник Чернівецької міської ради Остафійчук Я.В. про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнали, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Судом, належними доказами по справі встановлено, що місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта (а.с.6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 (а.с.8), у зв`язку з чим 17.05.2006 року позивачка звернулась до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 , яка в свою чергу прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка та батька позивача, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 510/2006 було відкрито 17.05.2006 року та позивачу ОСОБА_1 09.06.2006 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстровим № 3-2217, на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 20428319 (а.с.9).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10).

Згідно п.1.8 рішення Чернівецької міської ради №40/2 від 27.01.2004 року батькам позивача: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 - власникам квартири АДРЕСА_2 у власність безоплатно допоміжне приміщення (кладову) XIII площею 6,30 кв. м. та гараж XXXIV площею 15,90 кв. м., правовстановлюючі документи на які вони належним чином не оформили (а.с.11-12).

Позивач ОСОБА_1 15.11.2019 року звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на незаявлене раніше спадкове майно, що складається з допоміжного приміщення (кладової) XIII площею 6,30 кв. м. та гаражу XXXIV площею 15,90 кв. м., розташованих в АДРЕСА_2 в житловому будинку АДРЕСА_2 до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори, проте постановою від 20.11.2019 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів та документів, що підтверджують їх державну реєстрацію права власності, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії (а.с. 13).

Відповідно до технічного паспорта на гараж по АДРЕСА_2 майно складається з комори площею 6,3 кв.м., гаража площею 15,9 кв.м. (а.с.14-15), згідно звіту про оцінку майна станом на 21.11.2019 року, ринкова вартість об`єкта оцінки складає 33641,00 грн. (а.с.16-22).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 16 ч.2 п.1ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Крім того, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, згідно ст. 1220 ч.1 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ч. 1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1221 ЦК України, визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкоємець -позивач ОСОБА_1 зверталась з письмовою заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 - допоміжних приміщень (кладової) XIII площею 6,30 кв. м. та гаража XXXIV площею 15,90 кв. м. (а.с.13).

Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину (п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 ).

Спадкоємець ОСОБА_4 після померлих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не претендує на прийняття спадщини, із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, судом встановлено, що спадкоємець - позивачка ОСОБА_6 за законом, в установлений строк для прийняття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.18-19).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємиця після померлої ОСОБА_2 , не може оформити спадщину за відсутністю правовстановлючих документів, а тому слід визнати в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на майно, що складається з допоміжних приміщень (кладової) XIII площею 6,30 кв. м. та гаража XXXIV площею 15,90 кв. м., розташованих в АДРЕСА_2

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 321, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на допоміжне приміщення та гараж в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на допоміжне приміщення (кладову) XIII площею 6,30 кв. м. та гараж XXXIV площею 15,90 кв. м., розташованих в місті Чернівці по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.12.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.