Справа № 442/2498/18 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1053/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року складі судді Хомика А.П. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Лідер-8» про строк давності,-

встановила:

В квітні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до ОСББ «Лідер-8» про строк давності.

Позовна заява обґрунтована фактично її незгодою з прийнятим рішенням про стягнення з неї на користь ОСББ «Лідер 8» заборгованість за надання житлово-комунальних послуг з утримання та експлуатації будинкових мереж у сумі 1627,28 гривень, просить застосувати строк позовної давності.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСББ «Лідер-8» про строк давності відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_2 вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин у справі.

В апеляційній скарзі покликається на те, що при розгляді справи про стягнення з неї коштів за надання житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції не врахував позовну даності у три роки.

З врахуванням заяви про усунення недоліків апеляційної скарги просила скасувати судове рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, інших клопотань на адресу суду не надходило.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебувала справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому у відкритті провадження відмовив.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Слідуючи принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Порядок предявлення позову регламентований статтею 184 ЦПК України.

При цьому, підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтю 186 ЦПК України.

Зокрема, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що вказана норма передбачає обовязок суду відмовити у відкритті провадження у справі лише після відкриття цим же або іншим судом провадження у справі із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому, ключовим є встановлення стадії розгляду, тобто такий має бути не закінчений.

Враховуючи те, що у суду відсутні докази про відкриття провадження у аналогічній справі, підстави для відмови у відкритті провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, відсутні.

Разом з цим, відмовляючи з цих підстав у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції покликався на наявність рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2018 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Лідер 8» заборгованість за надання житлово-комунальних послуг з утримання та експлуатації будинкових мереж у сумі 1627,28 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали та підтверджується доводами позовної заяви і апеляційної скарги, між сторонами мав місце спір з приводу стягнення коштів за житлово-комунальні послуги, який судом вирішений шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Лідер 8» відповідної суми.

З наведеного слідує, що у зазначеній вище справі з вимогами про стягнення коштів за надання житлово-комунальних послуг звернулося ОСББ «Лідер 8», відтак мало статус позивача.

Особою, яка, на думку позивача, мала безпосередній зв'язок зі спірними правовідносинами та була притягнута до участі у цивільній справі для відповіді за предявленими вимогами була власне ОСОБА_3, тобто мала статус відповідача.

У даній справі, звернувшись з позовною заявою в суд ОСОБА_2 є позивачем, а відповідачем остання зазначила ОСББ «Лідер-8».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що у вказаних справах не є тотожними сторони та предмет спору, і тому відмова у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є також неправильною.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі характер спірних правовідносин не з'ясував, на зазначене уваги не звернув, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки неправильне застосування ст.186 ЦПК України призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що передшкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведені обставин, колегія суддів приходить переконання про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 лютого 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_4