Справа № 710/196/18
Провадження № 2/710/149/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

представника позивача - Кухаренко В.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника Служби в справах дітей Шполянської РДА - Берези І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Шпола цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Служби в справах дітей Шполянської РДА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача виконавчий комітет Шполянської міської ради, про визнання дій щодо реєстрації у предметі іпотеки неправомірними та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 (дата згідно з штемпелем на конверті) до Шполянського районного суду Черкаської області поштою надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати дії ОСОБА_2 щодо реєстрації у предметі іпотеки: квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства, та визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, як неправомірно зареєстрована в квартирі, що є предметом іпотеки.

Представник позивача мотивував тим, що 13.03.2008 АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 з фізичною особою ОСОБА_2. Відповідно до вказаного договору банк надає позичальнику кредитні кошти в національній валюті України в сумі 143000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти та належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит порядку та на умовах, зазначених у даному договорі. 13.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №79668, відповідно до п.1.1 кого визначено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно - трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві власності. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В. 13.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за № 557. 17.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 49, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.03.2008, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». 24.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено договір про відступлення прав вимоги №1 за договорами забезпечення до Договору факторингу №49 від 17.11.2016, відповідно до умов якого, ТОВ «Українська факторингова компанія» отримало усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 13.03.2008 №79668, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 03.10.2014 по справі № 710/1068/14-ц задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 101142,09 грн. Постановою Шполянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаської області від 13.08.2015 відкрите виконавче провадження № 48451165 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 101142,09 грн. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 06.06.2017 по справі № 710/1068/14-ц заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача задоволена, замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» під час виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. Постановою відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області від 10.10.2017 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія». Рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 101142, 09 грн., не виконане, сума заборгованості на рахунок стягувача не стягнута. Боржнику ОСОБА_2 на праві власності належить трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 яка є предметом іпотеки відповідно до договору від 13.03.2008 №79668, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, відповідно якого станом на теперішній час стягувачем є ТОВ «Українська факторингова компанія», отже, фактично, у боржника є нерухоме майно, на яке може бути накладено під час здійснення виконавчого провадження з метою погашення заборгованості розмірі 101 142,09 грн. Згідно з листом Шполянської міської ради від 18.07.2017, у квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстрована неповнолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Служба у справах дітей відмовила у наданні дозволу на реалізацію квартири, що є предметом іпотеки і належить ОСОБА_2 Отже, фактично, виконання судового рішення про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення па нерухоме майно боржника, є неможливим з підстави реєстрації в іпотечній квартирі неповнолітньої дитини при цьому без надання дозволу іпотекодержателя. Пунктом 2.4.6 договору іпотеки від 13.03.2008 чітко передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб, без згоди іпотекодержателя. В порушення вказаного положення договору відповідач надав згоду на реєстрацію у квартирі, що є предметом іпотеки, малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди іпотекодержателя. Позивач вважає, що реєстрація ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована в предметі іпотеки з порушенням вимог законодавства, а отже не має права користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Тому позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, в якому вказав, що у вказаній квартирі зареєстроване місце проживання відповідача, а також дружини і доньки. Задоволення вимоги позивача порушує майнові права дитини щодо користування житлом. Таким чином оспорюване право дитини на користування квартирою суперечить правам та інтересам дитини як члена сім'ї відповідача і полягає у звуженні обсягу існуючих майнових прав і порушенні охоронюваних законом інтересів дитини, порушенні гарантій збереження права неповнолітніх дітей на житло, а також зменшенні або обмеженні їхніх прав та інтересів при користуванні житловим приміщенням. Крім того, відповідач - батько неповнолітньої дитини мав законні права власності на квартиру і зареєстрував в квартирі, яка є предметом іпотеки, свою малолітню доньку з додержанням закону а договір іпотеки ще не існував на той момент, то справедливим є висновок, що у дитини - ОСОБА_5 виникло законне прав на житло як користувача, оскільки права дитини в даному випадку є похідними. З огляду на наведене, вимога позивача про втрату права користування не підлягає до задоволення.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказує про те, що станом на 13.03.2008 - дату укладення договору іпотеки № 79668, донька відповідача - ОСОБА_5, 2007 року народження, була вже зареєстрована в іпотечній квартирі, в якій був зареєстрований її батько. В підтвердження реєстрації малолітньої дитини - ОСОБА_5, 2007 року народження, у спірній квартирі до дати укладення договору іпотеки від 13.03.2008 відповідач надав до суду копію довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 31.07.2017, проте з цієї довідки не вбачається та не зазначено конкретної дати реєстрації ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, а тому вказаний доказ не підтверджує правомірність реєстрації іпотекодавцем малолітньої дитини за адресою предмета іпотеки. При цьому слід зауважити, що п. 2.4.6 договору іпотеки від 13.03.2008, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 чітко передбачено - іпотекодавець ОСОБА_2 надав дозвіл на реєстрацію у квартирі, що є предметом іпотеки, малолітньої дитини - ОСОБА_5. Таким чином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована у квартирі, що є предметом іпотеки, з порушенням вимог законодавства, а отже не має права користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію особи за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація ОСОБА_5 у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття такої особи з реєстраційного обліку є захистом прав Іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що у ОСОБА_2 і ОСОБА_7, як батьків неповнолітньої ОСОБА_5 немає іншого житла, окрім іпотечної квартири, в якій зареєстрована малолітня дитина, при цьому в підтвердження вказаної обставини, а саме відсутності станом на 2007 рік у власності батьків іншого нерухомого майна, відповідач не надає жодного належного та допустимого доказу наприклад інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 шляхом звернення стягнення в нерухоме майно боржника, є неможливим з підстави реєстрації в іпотечній квартирі неповнолітньої дитини, що безумовно порушує права та охоронювані

законом інтереси позивача як стягувача та іпотеко держателя.

Відповідачем Службою в справах дітей Шполянської РДА в судове засідання з'явився, надано відзив, в якому проти задоволення позову заперечують, мотивуючи тим, що згідно до ч.3 ст.29 ЦК України, - місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Службою було направлено лист від 27.11.2017 року за № 01-08/171 за запитом Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби, в якому зазначено, що Служба відмовляє у наданні дозволу на реалізацію житла, в якому проживає малолітня дитина. Така відмова покликана лише здійсненню захисту дитини, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 28.02.2018 позовна заява була залишена без руху. Позивач усунув зазначені недоліки і ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 30.03.2018 було відкрите провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 09.07.2018 закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засідання представник позивача брав участь в режимі відеоконференції, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та надав пояснення аналогічні до позову.

Відповідач у суд з'явився, проти задоволення позову заперечував з мотивів наведених у відзиві.

Представник відповідача Служби в справах дітей Шполянської РДА в судове засідання з'явився, надав пояснення згідно відзиву.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача в суд не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис №132. Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с. 146).

13.03.2008 між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в національній валюті України в сумі 143000,00 грн., а позичальник зобов'язався прийняти та належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а.с.6-14).

13.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 79668, відповідно до п.1.1 кого визначено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно - трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві власності. Вказаний договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Курінним А.В. 13.03.2008 та зареєстрований в реєстрі за № 557 (а.с.15).

Відповідно до п. 2.4.6 договору іпотеки від 13.03.2008 чітко передбачено, що іпотекодавець зобов'язаний не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб, без згоди іпотекодержателя.

13.08.2015 на виконання виконавчого листа №2/710/514/2014, виданого 20.10.2014 Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості в розмірі 101142,09 грн. в.о. начальника ВДВС Шполянського управління юстиції Неїленком Р.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №48451165 (а.с.16).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області по справі №710/1068/14-ц замінено сторону у виконавчому провадженні про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 боргу в сумі 101142,09 грн. з Приватного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (а.с.17). На виконання зазначеної ухвали 10.10.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області Горбатюк В.П. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження №48451165 (а.с.17).

Згідно з повідомленням Шполянської міської ради №01-41/1560 від 18.07.2017 за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Відповідно до повідомлення Служби в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації №01-08/171 від 27.11.2017 служба в справах дітей не може надати дозвіл на вчинення правочинів щодо житла, право власності на яке, або право користування яким мають діти, іншим особам, окрім батьків, опікунів та піклувальників. У зв'язку з тим, що батьки малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зверталися до служби з відповідними заявами, служба в справах дітей змушена відмовити у наданні дозволу на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.20).

Згідно з договором факторингу №49 від 17.11.2016 ПАТ «Укрсиббанк» передав ТОВ «Українська факторингова компанія» право вимоги заборгованості ОСОБА_2 в сумі 101142,09 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.03.2008(а.с.21-24). Зазначене підтверджується також актом приймання передачі права вимоги від 4.11.2016 (а.с.25).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №1 за договорами забезпечення до договору факторингу №49 від 17.11.2016 від 24.11.2016, ТОВ «Українська факторингова компанія» отримало усі права вимоги за договором забезпечення - договором іпотеки від 13.03.2008 №79668, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с.26-28).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Право на свободу пересування і вибір місця проживання як невід`ємне право кожної людини закріплено Загальною декларацією прав людини 1948 року (пункт 1 статті 13), Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року (стаття 12), Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 2).

Згідно з Конституцією України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом (частина перша статті 33).

Частиною першою статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» , зазначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Таким чином, необхідність реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання батьків є обов'язком батьків. Малолітня особа, зареєстрована у вказаній квартирі, в відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема ст.29 ЦК України.

Що стосується твердження позивача про те, що відповідач порушив вимоги п. 2.4.6 договору іпотеки від 13.03.2008, оскільки надав дозвіл на реєстрацію в житловому приміщенні, що складає предмет іпотеки, малолітньої дитини, без згоди іпотекодержателя, то суд приходить до наступних висновків. Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач зареєстрував місце проживання своєї дитини після укладення договору іпотеки, тобто після 13.03.2008. Водночас з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що відповідач повинен був зареєструвати місце проживання дитини протягом трьох місяців з дня її народження, тобто до 07.05.2007, що значно передує у часі укладенню договору іпотеки 13.03.2008.

Крім того, в іпотечному договорі відсутнє застереження щодо неможливості реєстрації малолітніх дітей без згоди іпотекодержателя.

Оскільки позивач не надав суду доказів того, що відповідач порушив умови договору іпотеки від 13.03.2008, зареєструвавши в житловому будинку свою доньку, суд відмовляє позивачу у вимозі визнати дії ОСОБА_2 щодо реєстрації у предметі іпотеки: квартирі №65, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, неправомірними та вчиненими з порушенням умов законодавства.

Що стосується вимог позивача щодо визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, як неправомірно зареєстрованої в квартирі, суд зазначає наступне.

По-перше, суд зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту його цивільного права є некоректним у даній ситуації, оскільки, як роз'яснює Верховний Суд України у справі №825/1335/13-а від 01.03.2016 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

За змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення права власності на житлове

приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про

визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак з позовом про позбавлення особи права користування майном може звертатися тільки власник майна. Позивач не надав до суду доказів того, що він набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Крім того, позивач обрав неправильний спосіб захисту свого цивільного права.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд відмовляє і у вимозі позивача в частині визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, як неправомірно зареєстрованої в квартирі, що є предметом іпотеки.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Оскільки позов не задовольняється, суд залишає понесені позивачем судові витрати по справі на його рахунку.

На підставі ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 9, 12, 33, 36-38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 29 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 30, 59, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі буде складене 25.01.2019.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна