Справа № 510/2231/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.19 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокіна К.В.,

за участю: секретаря Іванової Н.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законодавством строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак прийняв спадщину фактично. Інші спадкоємці першої черги на спадщину не претендують. Пізніше, 10.02.2016 р., позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач та його представник ОСОБА_5 (ордер серії ОД № 350420 від 28.11.2018 р.) у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи була сповіщена належним чином, причини не явки не відомі, клопотання про відкладення судового засідання та відзив на позов не надходили.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 ; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , самочинних спору не має; довідка (витяг з по господарської книги) Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 26.04.2018 р. житловий будинок по АДРЕСА_1 рахується за власником ОСОБА_4 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ); довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 06.09.2018 р., із якої вбачається що ОСОБА_4 безоплатно передано земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку по АДРЕСА_1 ; копія постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_4 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син).

У шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак фактично вступив в управління та володіння майном, оскільки після смерті батька проживав у спадковому житловому будинку, слідкував за технічним станом житлового будинку та на протязі усього часу прожив в ньому. Інші спадкоємці першої черги не заперечували проти оформлення права власності на спадковий житловий будинок за позивачем.

10.02.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Це пояснюється тим, що за життя ОСОБА_4 не зареєстрував право власності на житловий будинок, відповідно до вимог закону, хоча про належність спадкодавцю даного об`єкту нерухомості свідчить довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 26.04.2018 р. № 503. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Таким чином, позивач фактично прийняв спадщину, що залишилася після смерті батька і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці першої черги на спадщину не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Так як спадщина на майно ОСОБА_4 відкрилась до 1 січня 2004 року, зазначені правовідносини мають регулюватись ЦК України (1963) р.

Згідно ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

На підставі ст. 549 ЦК України (1963 р.) признається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач ОСОБА_1 який є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 529 ЦК України (1963 р.)), не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном прийняв спадщину, оскільки після смерті батька проживав у спадковому житловому будинку, слідкував за технічним станом житлового будинку.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.), однак не може оформити її у зв`язку із обставинами, що не залежать від нього (відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ст. 549 ЦК України (1963 р.)

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 553 ЦК України (1963), -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 19.10.1999 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який складається в цілому із: житлового будинку літ. А, загальною площею 91,00 кв.м., житловою площею 45,60 кв.м., підсобною площею 45,40 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, Г, е, погрібу літ. б1, гаражу літ. В,Д, сараю літ. Е, Ж, ж, вбиральні літ. З, огорожі № 1-4, споруди № 5-7.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін