Провадження №2-о/389/15/19
Ухвала

про залишення заяви без руху

18 лютого 2019 року місто Знамянка

Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 31.07.2018, є батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Водночас у своїй заяві ОСОБА_1 просить відстрочити їй сплату судового збору до винесення рішення по справі, відповідно до ст.136 ЦПК України, оскільки вона має малолітню дитину. Будь-яких інших обґрунтувань вказаного клопотання ОСОБА_1 у заяві не зазначено. Як і не додано будь-яких доказів неможливості сплати нею встановленого законом розміру судового збору.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 становить 1921 грн.

Тож, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даної заяви до суду, становить (1921*0,2) 384 грн. 20 коп.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від предявлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26 липня 2005 року, пункти 63 - 64).

У постанові Верховного суду від 04.07.2018 №686/114/16-ц зазначено, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не подано доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, суддя приходить до висновку, що у задоволенні її клопотання про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Дана заява подана без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп.

Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Подана заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, зокрема в ній не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заінтересованої особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків заявниці.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому ОСОБА_1 необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, ст.8 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст.136, 175, 177, 185, 259, 260, 294 ЦПК України, суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп. до винесення рішення по справі, відмовити.

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знамянка Знамянського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту батьківства, залишити без руху і надати заявниці строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити заявницю про те, що у випадку не усунунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4