ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2813/18
провадження № 2/753/600/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"15" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Колесника О.М.,
за участю секретаря - Литвин Н.М.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення заробітної плати -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Макіїввугілля» про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він працював на відокремленому підрозділі «Шахта «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля» по 29.05.2015 р., на посаді горно робочого по ремонту гірничих виробіток. 29.05.2015 р наказом №134-к він був звільнений з 29.05.2015 р., згідно ст. 38 КЗпП України у зв'язу із виходом не пенсію. Трудову книжку з відміткою про звільнення він отримав, а повний розрахунок в день звільнення підприємством здійснено не було.
Зазначає, що відповідач не сплатив вказані виплати, посилаючись на брак коштів. Згідно облікових рахунків заборгованість йому по заробітній платі за період з липня 2014 року по серпень 2014 року складає 8665,86 грн. Остаточний розрахунок при звільненні відповідач до теперішнього часу не здійснив. Стверджує, що ДП «Макіїввугілля» в особі відкоремленого підрозділу «Шахта «Холодна балка» порушило його законні права, що гарантовані йому Конституцією України, оскільки не здійснило остаточного розрахунку сум при звільненні та не повідомило його про нараховані йому суми, належні при звільненні, як зазначено у статті 116 КЗпП України.
Просив стягнути з ДП «Макіїввугілля» на його користь нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за липень-серпень 2014 року у сумі 8665,86 грн.
В судове засідання позивач не прибув. Направив до суду заяву з проханням слухати справу без його участві за наявними у ній матеріалами, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких підстав судом відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач працював на відокремленому підрозділі «Шахта «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля» з 08.02.1980 року. З 29.05.2015 року був звільнений у зв'язку із виходом на пенсію, але відповідач всупереч ст.ст. 47, 115 та ст. 116 КЗпП України не здійснив виплату всіх коштів заробітної плати за липень-серпень 2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки зазначені в ст.116 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення.
Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до положень ст.ст. 94, 115 КЗпП України та ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Таким чином, відповідач зобов'язаний був регулярно виплачувати заробітну плату позивачу.
З вини відповідача позивачу не було виплачено заробітної плати за липень-серпень 2014 року у сумі 8665,86 грн., що підтверджується довідкою №210 від 24.12.2015 року, виданою відокремленим підрозділом «Шахта «Холодна балка» ДП «Макіїввугілля».
Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за липень-серпень 2014 року.
Згідно зі ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір».
Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Згідно ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 47, 115, 116 КЗпП України, з урахуванням ст. 34 Закону України про оплату праці», ст.ст. 5, 7, 10, 11, 12, 13, 19, 23, 27, 43, 76, 81, 89, 131, 263, 265, 280, 281, 282, 283, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд -
За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 30 днів з моменту отримання копії цього рішення.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя: О.М. Колесник