Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 154/1668/18

провадження № 61-2510св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області ІвановаЛариса Петрівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області, у складі судді Каліщука А. А., від 09 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду, у складі колегії суддів:Матвійчук Л. В., Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю., від 26 грудня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Іванова Л.П., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації на нерухоме майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 17 серпня 2016 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області у справі за позовом її чоловіка ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно ухвалено рішення про задоволення позову. Відповідно до вказаного рішення за ОСОБА_5 визнано право приватної власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 1 000 кв. м, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер. Після звернення до нотаріальної контори та державного реєстратора для оформлення та реєстрації спадкових справ було встановлено, що спірне майно уже зареєстроване за відповідачем у справі ОСОБА_3 За таких обставин позивач не може зареєструвати у встановленому порядку свої спадкові права та здійснити державну реєстрацію спадкового нерухомого майна.

Із урахуванням зазначеного, позивач просила позов задовольнити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15 травня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, що видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. № 788, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 35180648 від 15 травня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. І. (свідоцтво 788), визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15 травня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, що видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. під номером 790, та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за індексним номером 35181887 від 15 травня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. (свідоцтво 790).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15 травня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, яке видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. за № 788. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 35180648 від 15 травня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. (свідоцтво 788). Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 15 травня 2017 року на ім'я ОСОБА_3, видане приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. під номером 790. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень за індексним номером 35181887 від 15 травня 2017 року, прийняте приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П. (свідоцтво 790). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6, однак рішенням суду, яке набрало законної сили, за ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2, визнано право власності на 31/100 частину спадкового майна житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв. м, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, а тому відповідач не має право на спадкування усього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_6, а тому вказані свідоцтва про право на спадщину підлягають визнанню недійсними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог. Обраний позивачем спосіб захисту оспореного права відповідає вимогам статті 1301 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_3просить рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що скасування в повному обсязі свідоцтв про право на спадщину за законом № 788 та № 790 призвело до порушення прав відповідача як спадкоємця після смерті матері ОСОБА_6 на належну їй частину спадкового майна. Суди мали б вирішувати питання про недійсність свідоцтв про право на спадщину лише в частині, яка складає спадкову частку покійного брата відповідача, спадкоємцем якого є позивач. При вирішенні спору судами неправильно застосовано положення статей 1224, 1301 ЦК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Іванова Л. П., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно призначено до судового розгляду.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2016 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у справі № 154/833/16 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв. м, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2016 року скасовано рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2016 року та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 у листопаді 2016 року подав касаційну скаргу.

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 підтверджено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року за заявою ОСОБА_2 її було залучено як правонаступника позивача у цивільній справі № 154/833/16 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Постановою Верховного Суду України від 03 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2, задоволено. Рішення Апеляційного суду Волинської області від 10 жовтня 2016 року скасовано, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2016 року залишено в силі.

Виходячи зі змісту судових рішень, ухвалених у справі № 154/833/16, за ОСОБА_5 визнано право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв. м, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6

Після скасування судом апеляційної інстанції рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2016 року та набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції від 10 жовтня 2016 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Іванової Л. П. із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_6

15 травня 2017 року приватним нотаріусом Івановою Л. П. на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 788, № 790 на 62/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 1000 кв. м, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

15 травня 2017 року приватним нотаріусом Івановою Л. П. проведено державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на 62/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами за індексним номером 35181887 та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за індексним номером 35180648 на ім'я ОСОБА_3

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 1301 ЦК України визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачу ОСОБА_3 видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 788, № 790 на все майно після смерті матері ОСОБА_6, однак рішенням суду у справі № 154/833/16, яке набрало законної сили, за ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_2, визнано право власності на 31/100 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 1000 кв. м, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, а тому відповідач не є єдиним спадкоємцем спадкового майна та не має право на спадкування усього спадкового майна після смерті ОСОБА_6

Встановивши вказані обставини, суди дійшли правильного висновку, що вказані свідоцтва про право на спадщину слід визнати недійсними, а також скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 35180648, 35181887 від 15 травня 2017 року, прийняті приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області Івановою Л. П.

Залишаючи без змін рішення міського суду, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав на спадкове майно відповідає вимогам статті 1301 ЦК України. У випадку визнання недійсним свідоцтва про права на спадщину, нотаріусом видаються спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину з урахуванням часток спадкоємців, визначених судом.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки суди правильно застосували до правовідносин сторін норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оцінивши у сукупності докази надані сторонами спору.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09 жовтня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта