Провадження № 2/592/5504/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 грудня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

27.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності, в якому він зазначив про те, що 22.06.1985 року відділом РАЦСу Конотопського міськвиконкому Сумської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (далі Позивач) та ОСОБА_2 (далі Відповідач) , про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу було зроблено запис за № 365. Від шлюбу у Позивача з Відповідачем народилися донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на даний час є повнолітньою. Проте, починаючи з 2018 року Відповідачка почала проживати окремо від Позивача, створюючи при цьому іншу сім`ю. Внаслідок цього, спільне життя і збереження укладеного шлюбу між Позивачем та Відповідачкою стало неможливим. З Відповідачкою Позивач припинив шлюбні стосунки і перестав вести спільне господарство, відсутня взаємна повага та підтримка, так само, як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Таким чином, збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачкою суперечить інтересам сторін. За час шлюбу подружжям було набуто у власність серед іншого і нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був набутий на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2008 року. При цьому, власником за вказаним вище рішенням вказана ОСОБА_2 . Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Так, Позивач з Відповідачкою проживали разом у вказаній квартирі більше 10 років. За цей час у спільній квартирі подружжям неодноразово було зроблено ремонти та інші поліпшення, чим було істотно збільшено вартість вказаного будинку. На даний час вартість житлового будинку складає 709050,00 грн. , що підтверджується звітом про незалежну оцінку майна від 27.06.2019 року. На момент звернення до суду з даним позовом між Позивачем та Відповідачкою досягнуті усні домовленості щодо розподілу всього майна, яке ними було набуте за час шлюбу, окрім житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка не визнає прав Позивача на половину спірного будинку. Всі намагання Позивача вирішити питання щодо поділу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мирним шляхом без звернення до суду, були Відповідачкою проігноровані. Відтак, вичерпавши всі можливі спроби врегулювання вказаного спору мирним шляхом, Позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх законних прав та інтересів. На виконання вимог ст. 175 ЦПК України повідомляє, що Позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 71, 104, 105, 110 СК України; ст. ст. 174 177 ЦПК України, він просив: 1. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22.06.1985 року Відділом РАЦСу Конотопського міськвиконкому Сумської області за актовим записом № 365. 2. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/2 частки за кожним. 3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір (вхідний № 65233/19 від 27.12.2019 року) .

Однак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме: відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із змісту п/п 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір вбачається, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про поділ майна при розірванні шлюбу 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із змісту ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір вбачається, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. За подання позовної заяви про розірвання шлюбу з одночасним поділом майна судовий збір справляється за розірвання шлюбу і за поділ майна.

Із змісту абз. 1 п. 10, п. 12, абз 1 п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 року (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року) вбачається, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. У випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, позивачу необхідно: - зазначити докази на підтвердження існування спору між сторонами; - додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких умов вважаю за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності без руху та запропонувати усунути вказані недоліки.

Роз`яснити позивачу, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 259, 268, 272, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визнання права власності, залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити недоліки позовної заяви в строк, що передбачений ч. 2 ст. 185 ЦПК України, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк не виконає вимоги, визначені у ст. 177 ЦПК України, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Бичков