КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Озерна-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграр Технік Центр-Жашків», ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором, через що ухвалою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору і залишено апеляційну скаргу без руху.

У подальшому, апелянт повторно надав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, мотивуючи його тим, що спірні правовідносини виникли із договору страхування, тому вони регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», через що, на його думку, він звільнений від сплати судового збору за позовом про захист його прав як споживача.

Проте, вказане не ґрунтується на вимогах Закону, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Тобто від сплати судового збору у таких справах звільняються лише позивачі за подання позовної заяви.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП до відповідача ТОВ «Озерна-Агро» як власника автомобіля, між сторонами відсутні договірні зобов`язання, і позивач не ставить вимог до відповідача як споживач послуг страхування, предмет спору не стосується договірних відносин сторін у сфері страхування, не порушується питання якості страхових послуг тощо, а пред`явлені вимоги до відповідачів про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, регулюються нормами ЦК України та спеціальним Законом України «Про страхування», крім того будь-яких належних і допустимих доказів про наявність скрутного майнового стану апелянтом не надано, тому у даному випадку він не може вважатися таким, що звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Захист прав споживачів» і він має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до вимог п. п. 1.6.1 ч. 2, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (у редакції на день подання апеляційної скарги), розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, у даному випадку сума судового збору для сплати становить 1420, 83 грн. (947, 22 х 150 %), яку апелянту необхідно сплатити на рахунок: 0024; одержувач коштів: УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; призначення платежу: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації).

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту додатковий строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 вересня 2019 року залишити без руху та надати додатковий строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Я. С. Мельник