Провадження № 2/643/5540/19
19.12.2019 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
за участю секретаря Горборукової М.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, який діє в інтересах Відділу реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про усунення перешкод у праві користування квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку,
14.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідача ОСОБА_2 огли, визнавши його таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири від 27.03.2002 року. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25.10.2019 року, але фактично не мешкає за місцем реєстрації з серпня 2007 року. На вказаній жилплощі відповідач не мешкає без поважних, на це причин, такого бажання у нього не було з того часу та немає й на цей час. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється. Будь-які особисті речі та інше майно відповідача у зазначеній квартирі відсутні. Той факт, що відповідач не мешкає і навіть не з`являються за адресою своєї реєстрації більше дванадцяти років, особистих речей відповідача у квартирі немає, підтверджується актом складеним за участю сусідів у будинку АДРЕСА_2 . Позивач постійно сплачую комунальні платежі, які нараховуються відповідно кількості зареєстрованих осіб. Відповідач вибув добровільно на інше постійне місце проживання, а отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 направив суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував.
Третя особа представник Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Петрова Ю.О. направила до суду пояснення по зазначеній справі, в яких зазначила, що у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовими особами Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача, просила їх врахувати та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі через судове оголошення, причину своєї неявки не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15 листопада 2019 року у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 15).
З повідомлення Московського ВП ГУНП в Харківській області від 19.11.2019 року, вбачається, що ОСОБА_2 до органів Національної поліції України в період часу з 2007 року по теперішній час за фактами перешкоджання йому у здійсненні права на мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , не звертався (а.с. 18).
Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується також актом, складеним мешканцями, 13.11.2019 року, згідно з яким ОСОБА_2 з серпня 2007 року до цього часу не мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 12).
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 Постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді справи про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Крім того, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року (справа № 6-57цс11).
Статтею 47 Конституції України визначено право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Факту порушення позивачем права ОСОБА_2 на проживання за вказаною адресою судом не встановлено. З зустрічною позовною заявою про поновлення його порушеного права відповідач ОСОБА_2 не звернувся.
На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ; зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 огли витрати, пов`язані зі сплатою ним судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий, остання відома адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Харченко А.М.