Справа № 548/30/19
Провадження №2/548/218/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом померлої 20 березня 2016року ОСОБА_4. Зазначає, що після смерті останньої відкрилася спадщина на її спадкове майно, тобто земельну ділянку площею 0831 кв.м з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель на якій розташований будинок №18 по вул. Коцюбинського в м.Хорол Хорольського району Полтавської області. Вказує, що вона є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, проте оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчували право померлої на зазначене спадкове майно, в звязку з чим просить суд визнати за позивачем право надане майно.

На підставі вищенаведеного, позивач і змушена звертатися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач являється рідною дочкою ОСОБА_4, що доводиться Свідоцтвом про народження Серія 111-КЕ № 390578 та Свідоцтвом про шлюб Серія 1-КЕ № 186517 .

20 березня 2016 року мати позивача, ОСОБА_4 померла, що доводиться Свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-КЕ № 316730.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0831 кв.м з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель на якій розташований будинок №18 по вул. Коцюбинського в м.Хорол Хорольського району Полтавської області.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, посвідченого 24.05.2002 року за реєстровим №2-1583 державним нотаріусом Семенівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, в якому стороною договору (покупцем) виступала ОСОБА_4, нею було куплено житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: м. Хорол, вул. Коцюбинського,буд.18, Полтавської області та приватизовану земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, на якій розташований вищевказаний житловий будинок.

Своє право власності на вищевказаний житловий будинок ОСОБА_4 належним чином зареєструвала через органи БТІ про що на примірнику вищевказаного договору купівлі-продажу було КП «Лубенське МЕТІ» зроблено відповідну відмітку.

До 2013 року включно відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчувався державним актом, що пройшов державну реєстрацію.

ОСОБА_4 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу не оформила і не отримала у відділі Держкомзему (на даний час - відділ Держгеокадастру) у Хорольському районі на своє ім'я державного акту на право власності на землю, який би пройшов державну реєстрацію.

З 2013 року по час її смерті, ОСОБА_4 мала право через органи Держгеокадастру оформити кадастровий номер на куплену нею земельну ділянку, провести реєстрацію цієї земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та оформити свої права на вищевказану земельну ділянку - зареєструвати своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно через державного реєстратора, однак цього не зробила, тому документи які б підтверджували її право власності на земельну ділянку відсутні.

На день смерті матері позивача спадкоємцями за законом є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

ОСОБА_7 помер 07.12 2018 року, що доводиться Свідоцтвом про смерть від 10 грудня 2018 року № 391 233.

У Хорольській державній нотаріальній конторі 09.09.2016 року за № 245/2016 на підставі заяви позивача про прийняття спадщини, та заяв про відмову від прийняття спадщини, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_7, на користь позивача відкрита спадкова справа. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у даній спадковій справі немає.

Завідувач Хорольської державної нотаріальної контори своїм листом від 13 листопада 2018 року за № 02-14/1913 відмовила позивачу в оформленні спадщини на земельну ділянку через відсутність в оригіналі документа на вищезгадану земельну ділянку та роз»яснила про право на звернення до суду з відповідним позовом.

Належність земельної ділянки померлій ОСОБА_4 підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки від 24 травня 2002 року та показами свідків які будуть представлені в судове засідання.

Визначаючи норми матеріального права, що підлягають застосуванню та надаючи правову кваліфікацію фактично розглядуваним у справі правовідносинам, суд виходить з того, що до спадкових відносин підлягають застосуванню правила книги шостої Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено судом, згідно ст.1261 Цивільного кодексу України позивач, є спадкоємцем першоїчерги після померлої ОСОБА_4 за законом, тому має право на її спадкове майно в порядку спадкування.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом, слід задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268,315-319, 354, 355 ЦПК України, керуючись ст. ст. 328, 392,1222,1261,1268, 1269, 1277 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити повністю.

В порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0831 кв.м з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель на якій розташований будинок №18 по вул.Коцюбинського в м.Хорол Хорольського району Полтавської області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 10.12.2018 року за квитанцією № 0.0..1 в сумі 704, 80 грн., тобто в розмірі 352, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2019 року.

Суддя Н.С.Миркушіна