У Х В А Л А

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 607/13749/16-ц

провадження № 61-22409ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Прокуратура Тернопільської області, Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання незаконними рішень щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою та затвердження проекту землеустрою, надання земельної ділянки в користування, віднесення земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження. Скаржник просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов в повному обсязі.

В прохальній частині скаржник заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2017 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2019 року.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що повний текст постанови було отримано його родичем, на підтвердження чого надає копію супровідного листа апеляційного суду.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Дніпровським апеляційним судом прийнято постанову 28 жовтня 2019 року, повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2019 року та надіслано до єдиного державного реєстру судових рішень 05 листопада 2019 року та оприлюднено 13 листопада 2019 року, тому останній день строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду припадав на 13 грудня 2019 року (з урахуванням вихідних днів).

Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови суду апеляційної інстанції було отримано родичем, на підтвердження чого надає супровідний лист апеляційного суду, проте такий доказ, не підтверджує обставини вказані скаржником.

За таких обставин, Верховний Суд вважає, що вказані докази не є належним та допустимим доказом поважності причин пропуску процесуального строку, а тому не може визнати причини пропуску строку поважними та поновити пропущений процесуальний строк за цих обставин.

Таким чином, скаржнику необхідно надати належні та допустимі докази, на підтвердження зазначених обставин щодо отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 12 листопада 2019 року, а саме надати конверт з апеляційного суду із штих-кодом, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Отже, скаржнику необхідно надати інші належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 127, 390, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ч.3 ст. 393 ЦПК України у відкритті касаційного провадження може бути відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко