Справа № 559/1811/18
У Х В А Л А

18 січня 2019 року

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Ралець Р.В. ,

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубно справу за клопотанням представника Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

в с т а н о в и в:

Представник Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення Районного суду в м.Тепліце (Чеська Республіка) від 23 листопада 2011 року у справі №15Р393/2011-74 за позовом ОСОБА_4 про збільшення аліментів та врегулювання визнання та аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_3.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 23 листопада 2011 року Районним судом в Тепліце (Чеська Республіка) було прийнято рішення у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення набрало законної сили 16 грудня 2011 року. Після винесення вказаного рішення заявниця змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_2. З набранням рішення законної сили ОСОБА_3 повинен сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2000 чеських крон та на неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1000 чеських крон у місяць на руки матері завжди до 15 числа у місяць наперед. Заявниця стверджує, що боржник не виконує свої зобовязання, у зв'язку з чим просить визнати та виконати рішення чеського суду в Україні. Просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду починаючи з дня подачі клопотання до суду з погашенням заборгованості за останні три роки.

В судове засідання представник заявника ОСОБА_1 не з'явився, подавши заяву про підтримання клопотання, просить суд його задоволити.

Боржник ОСОБА_3 в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень не подав, заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав.

Відповідно до ч.5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду, а тому, беручи до уваги, що ОСОБА_3 був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, оскільки листи з рекомендованим повідомленням направлялись за зареєстрованим у встановленому порядку його місцем проживання та повернулись на адресу суду у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності боржника, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, проти чого представник заявника в судовому засіданні не заперечила.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду на території Україна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Між Україною та Чеською Республікою підписано Договір про правову допомогу у цивільних справах, який ратифікований Україною 10.01.2002 р. та набрав чинності 18.12.2002 р. цим договором сторонами визначено, що центральним органом в Україні є міністерство юстиції України. Органи юстиції Договірних Сторін взаємно надаватимуть правову допомогу в цивільних справах відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та примусове виконання рішення іноземного суду - це поширення законної сили такого рішення на територію України й застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ч.2 ст. 465 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» (п.12.) визначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно з п. «а» ст. 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р., укладеною між державами членами Співдружності Незалежних Держав, ратифікованою Верховною Радою України 10.11.1994 р., кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін рішення установ юстиції у цивільних і сімейних справах.

Відповідно до ст.54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст.51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням районного суду в м. Тепліце (Чеська Республіка) вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_3 (13.06.1977 р.н.) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2000 чеських крон та на неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1000 чеських крон у місць на руки матері завжди до 15 числа у місяць наперед.

Боржнику ОСОБА_3 відоме рішення суду, оскільки він був присутній при розгляді справи по суті.

Судом встановлено, що рішення районного суду в м. Тепліце (Чеська Республіка) від 23 листопада 2011 року набрав законної сили 16 грудня 2011 року.

Виходячи із змісту ст.ст. 463, 464 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно наданої на запит суду довідки Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Рівненській області ОСОБА_3, 13.06.1977 р.н.), зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.

Беручи до уваги той факт, що згідно з рішенням районного суду в м. Тепліце (Чеська Республіка) від 23 листопада 2011 року ОСОБА_3 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей щомісячно, починаючи з 08 грудня 2011 року та є періодичним платежем, суд приходить до переконання, що клопотання в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2000 чеських крон та на неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1000 чеських крон щомісячно, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на день ухвалення судового рішення за даними Національного банку України курс чеської крони становить 125,1012 грн. за 100 крон, а тому з ОСОБА_3 слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 2000 чеських крон, що відповідно до курсу Національного банку України на день ухвалення судового рішення становить 2502,02 гривень та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1000 чеських крон, що відповідно до курсу Національного банку України на день ухвалення судового рішення становить 1251,01 гривень.

Що стосується вимоги заявника про стягнення з ОСОБА_3 аліментів починаючи з дня подачі клопотання до суду з погашенням заборгованості за останні три роки, то суд приходить до наступного висновку.

Як уже згадувалось вище, згідно ст.ст. 463, 464 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Судом встановлено, що рішення районного суду в м. Тепліце (Чеська Республіка) від 23 листопада 2011 року набрало законної сили 16 грудня 2011 року, представник заявника звернувся до суду із клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення чеського суду на території України 28 серпня 2018 року, тобто через більш, ніж три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. Однак ні рішення іноземного суду, ні додані до нього документи не містять відомостей про наявність заборгованості ОСОБА_3 по аліментах, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 462-469 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання представника Рівненського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задоволити частково.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення районного суду м.Тепліце Чеської Республіки №15Р393/2011-74 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Стягувати з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код 770613/3985, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5 Україна) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код 666203/0595, жительки вул.Будователу, 1147 Кадань Чеська Республіка) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_5, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: 010216/3061) у розмірі 2000 (дві тисячі) чеських крон щомісячно, що відповідно до курсу Національного банку України на день ухвалення судового рішення становить 2502 (дві тисячі пятсот дві) гривень 02 копійок.

Стягувати з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код 770613/3985, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_5 Україна) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код 666203/0595, жительки вул.Будователу, 1147 Кадань Чеська Республіка) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: 021227/3039) у розмірі 1000 (одна тисяча) чеських крон щомісячно, що відповідно до курсу Національного банку України на день ухвалення судового рішення становить 1251 (одна тисячі двісті пятдесят одна) гривень 01 копійок.

Банківсткі реквізити: Urad pro mezinarodnepravni ochranu deti; адреса: Silingrovo namesti 3/4 CZ-602 00 Brno; найменування банківської установи: Komercni banka, Brno mesto, код банку: 0100; рахунок: CZ 21; код ідентифікатора банку: KOMBCZPP.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили через п'ятнадцять днів з дня проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: