Справа №621/2826/18
18 лютого 2019 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Шахової В.В.,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу, -
З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Учасники справи в судове засідання не з'явились.
Від представника позивача ОСОБА_8 до суду надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 129 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами про направлення судової кореспонденції. Причин неявки суду ОСОБА_3 не повідомив, відзиву на позов не подав.
Оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3 розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Згідно довідки Таранівського сільського голови від 25.10.2018 року місцем реєстрації відповідача є адреса: Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка, вул. Слобожанська (кол. 40 років Жовтня), буд. № 171. (а.с. 36)
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
01.02.2017 року ОСОБА_7 звернувся до ПрАТ СК "ВУСО" із повідомленням про ДТП, яка відбулась 31.01.2017 року. (а.с. 16)
01.02.2017 року ОСОБА_7, з метою отримання відшкодування звернувся до ПрАТ СК "ВУСО" з відповідною заявою, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0814504 на автомобіль НОМЕР_1 (термін дії з 19.09.2016 року по 18.09.2017 рік). (а.с. 17)
З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП автомобіль НОМЕР_4 мав чинний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що встановлено судовим розглядом.
Як вбачається з копії договору № 16/07/2018, між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування (Поліс) № АК/0814504 від 19.09.2016 року. (а.с. 10 - 14)
03.08.2018 року відповідачу було направлено вимогу, в якій запропоновано в добровільному порядку компенсувати понесені ФОП ОСОБА_2 витрати, які залишилась без відповідного реагування. (а.с. 27, 28)
Відповідно до п. п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст. ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 27.02.2017 року (справа №621/276/17) ОСОБА_3 визнано винним, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними та підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено порядок стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а також суму витрат на правову допомогу в розмірі 9157,20 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 261, 1191 ЦК України, ст. ст. 1, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позов ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ФОП ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_6, суму витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 9157 (дев'ять тисяч сто п'ятдесят сім) грн, 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ФОП ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_6, витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено та підписано 18.02.2019 року.
Головуючий: В.В. Шахова