У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року

м. Шаргород

справа № 130/1693/18

провадження 2/152/70/19

Шаргородський районний

суд Вінницької області

у складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.,

за участі:

секретаря судового засідання Годованюк І.Л.,

представника Державної екологічної

інспекції у Вінницькій області ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі судових засідань №1 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з останнього на користь Рахнівсько Лісової сільської ради 25550,00 грн у рахунок відшкодування збитків, заподіяних відповідачем внаслідок порушення природоохоронного законодавства, яке полягає у здійсненні самовільної порубки зелених насаджень.

12.12.2018 року ухвалою судді вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін на 10 годину 04 січня 2019 року (а.с.15).

Ухвалу судді від 12.12.2018 року направлено на адресу відповідача, яку він отримав 18.12.2018 року (а.с.27).

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3, у строки визначені ухвалою судді, подано відзив на позовну заяву (а.с. 34 37).

У відзиві на позовну заяву адвокат ОСОБА_3 зазначає, що позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, оскільки Державна екологічна інспекція у Вінницькій області не має повноважень на звернення до суду в інтересах Рахнівсько Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Крім того, на думку представника відповідача, позов взагалі є безпідставним і необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про вчинення ОСОБА_2 самовільної порубки зелених насаджень на території Рахнівсько Лісової сільської ради, а сам позов містить суперечливі документи. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 у лютому 2017 року, мовою оригіналу: "здійснив незаконне знесення зелених насаджень породи береза в кількості 12 шт. різних діаметрів по вул. Центральній в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області", в той час, як сільська рада встановила факт незаконної порубки шести дерев породи береза, про що повідомила ДЕІ у Вінницькій області.

У судовому засіданні та у відповіді на відзив представник позивача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві.

Щодо повноважень на звернення до суду представник позивача пояснила, що Державна екологічна інспекція у Вінницькій області (далі Інспекція) діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 року № 249 (далі Положення) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і в межах своїх повноважень, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами вимог природоохоронного законодавства, забезпечує реалізацію державної політики в галузі навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, в той час як Рахнівсько Лісова сільська рада здійснює державний контроль за використанням та охороною насаджень на відповідній території.

Факт порушення природоохоронного законодавства має місце на підконтрольній Рахнівсько Лісовій сільській раді території, при ній створено фонд охорони навколишнього природного середовища, на рахунок якого необхідно сплатити кошти за заподіяну шкоду, а тому саме в інтересах сільської ради предявлено позов.

Пунктами 6, 7 розділу 11 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Держекоінспекції України № 249 від 28.11.2018 визначено, що Інспекція розраховує розмір шкоди, збитків і витрат, заподіяних порушенням законодавства з питань, що належать до їх компетенції, вживає у встановленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Крім того, розмір шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів обчислюється посадовими особами інспекторського складу ДЕІ та її територіальних органів, яким також надано право на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Відтак, на думку представника позивача, з урахуванням наведеного та положень статтей 5, 13 Конституції України, Інспекція має право та повноваження розрахувати збитки завдані державі та предявляти позовні вимоги про стягнення з правопорушників збитків завданих державі за порушення вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, юридично необґрунтованими, оскільки самовільної порубки дерев не здійснював, пояснень працівнику поліції про те, що він вирубав дерева не давав.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що 23.02.2017 року на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надійшов лист Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області №103 від 17.02.2017 щодо самовільної рубки дерев та території Рахнівсько-Лісової сільської ради (а.с.4).

У результаті розгляду означеного звернення було встановлено факт незаконного видалення 12 дерев породи береза різних діаметрів по вул. Цетральній в с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області на землях громадського користування, дозвіл на видалення яких не видавався, що підтверджується польовою переліковою відомістю та довідкою виконкому Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області №155 від 09.03.2017 року (а.с.5,6).

13.03.2017 року матеріали по зверненню Рахнівсько - Лісової сільської ради надіслано Шаргородському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області для внесення відомостей до ЄРДР (а.с.6/2).

Згідно висновку старшого дільничного офіцера поліції Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про результати розгляду звернення Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 22.03.2017 року, при прибутті на місце події було встановлено, що ОСОБА_2 являється власником житлового будинку, розташованого по вул. Центральній в с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області. Попри територію означеного господарства росли дерева беріз, які в січні 2017 року від великого снігу обламалися і впали на його будинок та пошкодили покрівлю. Після чого ОСОБА_2 неодноразово в усній формі звертався у сільську раду, з вимогою зрізати вказані дерева, однак на його звернення сільська рада не реагувала і він зрізав дерева сам. Враховуючи те, що в даній події формально вбачається кримінальне правопорушення, але через малозначність дане діяння не становить суспільної небезпеки, розгляд повідомлення припинено (а.с.7/2).

05 лютого 2018 року старшим державним інспектором з ОНПС у Вінницькій області, заступником начальника відділу екологічного контролю ПЗФ рослинного і тваринного світу ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення №007761 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 153 КУпАП та на наступний день - 06.02.2018 року винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КУпАП у зв'язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.8, 9).

Відповідно до розрахунку, виконаного ст. інспектором Маланським С.М. 13.03.2017 року розмір збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев на території Рахнівсько Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області по вулиці Центральній складає 25550 грн. (а.с.10).

Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області на адресу відповідача ОСОБА_2 11.04.2018 року за вих. № 1472/0 направлено претензію про добровільне відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.10/2), яка залишена останнім без реагування.

При вирішенні даного цивільно правового спору судом застосовано наступні норми права та зазначено мотиви їх застосування і висновки суду.

Згідно з положеннями статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", пунктах 51, 52 рішення ЄСПЛ від 03.12.2003 року у справі "Рябих проти Росії", пункті 91 рішення ЄСПЛ від 09.11.2004 року у справі "ОСОБА_6 проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух …(рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

Згідно з положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч.2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 2 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 312 від 11 серпня 2017 року державна екологічна інспекція здійснює державний нагляд (контроль) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства:

Пунктом 7 розділу 2 вказаного Положення встановлено, що відповідна державна екологічна інспекція вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Державна екологічна інспекції у Вінницькій області як орган державної влади звернулась у суд з позовом за захистом прав Рахнівсько - Лісової сільської ради, посилаючись на ст. 40 ЗУ "Про рослинний світ" та ст. 68 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", які визначають за які порушення законодавства про рослинний світ та про охорону навколишнього природного середовища передбачена дисциплінарна, адміністративна, цивільно правова або кримінальна відповідальність.

Разом з тим, в силу вимог ч.1 ст.56 ЦПК України Державна екологічна інспекції у Вінницькій області не надала суду документів, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Суд вважає безпідставними посилання представника позивача ОСОБА_1 на ст.ст.5, 13 Конституції України, які визначають, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ, який здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України … є обєктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

На думку представника позивача ОСОБА_1, Інспекція в даному випадку є органом державної влади, який має повноваження здійснювати контроль за охороною, утриманням і використанням зелених насаджень, та уповноважений подавати позови до суду про стягнення збитків, завданих державі, забезпечує реалізацію державної політики в галузі навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, в той час як Рахнівсько Лісова сільська рада здійснює державний контроль за використанням та охороною насаджень на відповідній території, порушення природоохоронного законодавства відбулося на підконтрольній Рахнівсько Лісовій сільській раді території, при якій створено фонд охорони навколишнього природного середовища, на рахунок якого необхідно сплатити кошти за заподіяну шкоду, а тому саме в інтересах держави в особі сільської ради предявлено позов.

Зазначені ствердження є помилковими з огляду на те, що органи місцевого самоврядування не є органами державної влади. Такий правовий висновок надано в п. 4 рішення Конституційного Суду України № 6 рп/2002 від 26.03.2002 року у справі № 1-9/2002 за конституційним поданням МВС України щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 28 ЗУ "Про статус депутатів місцевих Рад народних депутатів", яким визначено, що відповідно до статті 5 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. З цього конституційного положення у системному взаємозвязку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, випливає, що органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, а місцеве самоврядування слід розглядати як форму здійснення народом влади, яка визнається і гарантується в Україні.

Безпідставним є також посилання представника позивача на п.п. 6, 7 розділу 11 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Держекоінспекції України № 249 від 22.11.2018, оскільки даними пунктами Положення передбачено повноваження інспекції розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах, а не пред'являти позов в інтересах інших осіб.

Отже, чинним законодавством, яким визначаються повноваження такого державного органу, як Державна екологічна інспекція України чи її структурних підрозділів, не передбачено права на звернення до суду із позовом в інтересах інших осіб.

При цьому відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування аналогічних норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року по справі № 301/2060/16-ц.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За таких обставин, позов Державної екологічної інспекції у Вінницькій області підлягає залишенню без розгляду як такий, що поданий особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

За приписами п.4 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви поданої особою, яка не має повноважень на ведення справи без розгляду.

Під час розгляду справи, представник Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_1 клопотання про повернення судового збору не заявляла, тому сплачений Державною екологічною інспекції у Вінницькій області при зверненні до суду судовий збір в сумі 1762 грн. поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 56, 133, п. 2 ч. 1 ст. 257, 258, 259, 260, ч.4 ст. 263 ЦПК України, п.4 ч.1 ст.7 ЗУ "Про судовий збір", на підставі ст.19 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім'я (найменування) cторін:

позивач - Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, 21100 м. Вінниця, вул.600 річчя, 19, ;

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області, вул. Шевченка,9а, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії АВ № 565108, виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.01.2004 року.

Ухвала складена і підписано суддею 13 лютого 2019 року.

Суддя: Т.О. Соколовська