Єдиний унікальний номер 725/6100/16-ц
Номер провадження 2/725/616/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Скуляк І. А.

при секретарі Ботнар Т.П.

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці справу за позовом Товариства з обмеженою відмовідальністю «АІСЕ Україна» (03045, м. Київ, Столичне шоссе, 90) до ОСОБА_1 Дар`ї Сергіївни (60361, с. Несвоя, Новоселицький район, Чернівецька область) про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18.08.2008 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №202510 на придбання автомобіля Aveo (далі по тексту - Угода) та підписано Додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами Угоди.

При виконанні умов Угод, укладених з Учасниками в рамках системи Автоплан, Позивач надає Учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації її проведенні в групах Асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи Автоплан.

Вказував, що позивач належним чином виконував умови Угоди, і на Асигнаційному акті від 26.11.2008 року ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_1 скориставшись положеннями ст.10 Додатку №2 до Угоди, звернулася із заявою, про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, що вказана у Додатку №1 (CHEVROLET AVEO) до Угоди, та обрав автомобіль CHERІ Elara . При цьому, 12.12.2008 року нею було сплачено різницю поточної вартості між цінами вищезазначених моделей автомобілів в розмірі 710,52 грн. В подальшому ОСОБА_1 повинна була сплачувати наступні повні внески у відповідно до поточної ціни автомобіля вказаного в Додатку №1 до Угоди (CHEVROLET AVEO), як то передбачено п. 10.2 ст. 10 Додатку №2 до Угоди.

В грудні 2008 року ОСОБА_1 отримала у власність автомобіль марки CHERI Elara, 2007 року випуску, шасі № LVVDC14B37D129241 та зареєструвала його на своє ім'я д.н.з. НОМЕР_1.

В свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків (Стаття 5 Угоди №209507).

12.12.2008 року між позивачем, гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Дар'єю Сергіївною було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_1 за Угодою №202510.

Зокрема, ОСОБА_1 протягом вересня 2008 - січня 2015 року сплачувала щомісячні внески систематично порушуючи умови Угоди щодо повноти та періодичності сплати щомісячних внесків. Починаючи з лютого 2015 року ОСОБА_1 припинив сплачувати внески.

На виконання умов Угоди ОСОБА_1 було сплачено 71,8116% зі 100% в оплату чистих внесків та 74 внесків із 100-та внесків в оплату послуг позивача. Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою станом на грудень 2016 складає 28,1884 % від ціни автомобіля, актуальної у грудні 2016 року, та 26 (двадцять шість) внесків в оплату витрат послуг позивача.

Зазначав, що листом від 26.04.2012 року №688 Дистриб'ютор автомобіля Cherolet Aveo повідомив ПрАТ "АІСЕ Україна" про припинення виробництва вказаного автомобіля.

Керуючись положення п. 11.1 ст. 11 Додатку №2 до Угоди, у червні 2012р. позивач здійснив заміну автомобіля Cherolet Aveo на автомобіль ЗАЗ Vida.

Відповідно: ціна автомобіля Cherolet Aveo у липні 2012 року становила 91920,00 грн., а автомобіля ЗАЗ Vida - 90880,00 грн. Тому коефіцієнт для визначення Поточної ціни автомобіля Cherolet Aveo становив 1 (одиницю) (91920,00 грн./ 90880,00 грн.х100%).

Станом на грудень 2016 року поточна ціна автомобіля ЗАЗ Vida становила 248850,00 грн.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті складається із: чистих внесків за Угодою - 28,1884%, що відповідно становить 70146,83 грн.; внеску в оплату послуг за Угодою - 27174,68 грн., загальний розмір боргу становить 97321.51 грн.

Враховуючи вищевикладене, уточнивши в ході судового розгляду справи позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_1 Дар`ї Сергіївни (оскільки вона є правонаступником), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №202510 в розмірі 97321,51 грн. а також судовий збір.

Крім того, в ході розгляду справи відповідачкою ОСОБА_3 подана зустрічна позовна заява про припинення договору поруки, яка прийнята судом для спільного розгляду із первісним позовом.

Зокрема позивач за зустрічним позовом посилалася на те, що договір поруки підлягає припиненню, оскільки закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Посилаючись на норми права, просив визнати поруку за договором поруки від 22.12.2008 року укладеного між ПАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 такою, що припинена, а також визнати недійсним Угоду №202510 від 18.09.2008 року та додаток №1 та №2 до неї з моменту її укладення.

Від представника ТОВ «АІСЕ Україна» через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому вказав що зустрічні позовні вимоги не визнає, просив відмовити у задоволенні зустрічного позову за безпідставністю.

Представник позивача в судовому поданий позов підтримав у повному обсязі, просив про його задоволення. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав, а зустрічний позов просив задовільнити.

Судом встановлено, що 18.08.2008 року між ПАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 було укладено Угоду №202510 на придбання автомобіля Aveo (далі по тексту - Угода) та підписано Додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами Угоди (а.с. 57-62).

Зокрема як вбачається з умов договору, при виконанні умов Угод, укладених з Учасниками в рамках системи Автоплан, Позивач надає Учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації її проведенні в групах Асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи Автоплан.

ОСОБА_1 скориставшись положеннями ст.10 Додатку №2 до Угоди, звернулася із заявою, про вибір іншої моделі автомобіля, ніж та, що вказана у Додатку №1 (CHEVROLET AVEO) до Угоди, та обрала автомобіль CHERІ Elara (а.с. 68).

В грудні 2008 року ОСОБА_1 отримала у власність автомобіль марки CHERI Elara, 2007 року випуску, шасі № LVVDC14B37D129241 та зареєструвала його на своє ім'я д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 66).

В свою чергу, ОСОБА_1 зобов'язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків (Стаття 5 Угоди №209507).

В подальшому, з метою виконання угоди, 12.12.2008 року між позивачем, гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Дар'єю Сергіївною було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання зобов'язань ОСОБА_1 за Угодою №202510 (а.с. 67).

Зокрема, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 протягом вересня 2008 - січня 2015 року сплачувала щомісячні внески систематично порушуючи умови Угоди щодо повноти та періодичності сплати щомісячних внесків. Починаючи з лютого 2015 року ОСОБА_1 припинила сплачувати внески, що підтверджується розрахунком платежів (а.с. 63-65).

На виконання умов Угоди ОСОБА_1 було сплачено 71,8116% зі 100% в оплату чистих внесків та 74 внесків із 100-та внесків в оплату послуг позивача. Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за Угодою станом на грудень 2016 складає 28,1884 % від ціни автомобіля, актуальної у грудні 2016 року, та 26 (двадцять шість) внесків в оплату витрат послуг позивача.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті складається із: чистих внесків за Угодою - 28,1884%, що відповідно становить 70146,83 грн.; внеску в оплату послуг за Угодою - 27174,68 грн., загальний розмір боргу становить 97321.51 грн.

Зокрема, відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконувала свої грошові зобовязання за угодою, суд вважає, що несплачена сума боргу підлягає стягненню.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, 17.09.2011 року ОСОБА_1 померла й відповідно як вбачається із відповіді Першої державної нотаріальної контори, спадщину після померлої ОСОБА_1 прийняла її дочка ОСОБА_3, у зв`язку із чим в ході судового розгляду ухвалою суду замінено первісного відповідача ОСОБА_1 на її правонаступника ОСОБА_3

Таким чином, дослідивши матеріали справи та враховуючи встановлені в ході розгляду обставини, суд вважає що сума заборгованості за Угодою№202510 підлягає стягненню з правонаступника ОСОБА_1 ОСОБА_3, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Що до зустрічної позовної заяви, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки, на думку суду, угода №202510 від 18.08.2008 року та додатки до неї а також договір поруки відповідають нормам ЦПК України, укладені без порушень й відповідно є дійсними на момент розгляду справи.

Щодо посилання відповідача за зустрічним позовом на необхідність застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а як передбачено ч.5 даної статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Так, судом встановлено, що 20.12.2008 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язалися відповідати перед ЗАТ «АІСЕ Україна» як солідарні боржники за виконання ОСОБА_3 зобов`язань за Угодою від 18.08.2008 року №202510.

Відповідно до умов договору поруки кожен із співпоручителів ознайомлений або має належне уявлення про зміст зобовязань боржника, що виникають з угоди, та погоджуються відповідати перед кредитором за їх виконання боржником. А тому на думку суду, позивач за зустрічним позовом мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання.

Таким чином, суд вважає, що саме в день підписання договору поруки, а саме 20.12.2008 року позивач за зустрічним позовом довідався або міг довідатися про те, що умови порушують його права чи не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому наявні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, й відповідно також з цієї підстави у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,15-16,509-510,525,526,549-554,611,612,625,1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити в повному обємі.

Стягнути з ОСОБА_3 Дар`ї Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №202510 в розмірі 97321,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 Дар`ї Сергіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІСЕ Україна» судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обємі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. А. Скуляк