Справа № 379/1461/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2019 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 47 045 грн. 40 коп., куди входять суми подвійного завдатку та 7 045 грн. 40 коп. заподіяних йому майнових збитків. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь та понесені ним судові витрати.

В підготовчому судовому засіданні позивач, викладені у позовній заяві обставини підтримав, а позовні вимоги, в звязку з частковим погашенням їх відповідачкою, зменшив на 21 000, 00 грн. А тому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 26 045,40 грн та 7045,40 грн заподіяних йому майнових збитків.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 зменшені позивачем позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача грошових коштів у розмірі 26 045,40 грн та 7045,40 грн заподіяних йому майнових збитків.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 06.07.2017 сторони уклали усний договір про завдаток, за яким позивач сплатив відповідачу 20000, 00 грн. як завдаток в рахунок забезпечення виконання свого зобов'язання з придбання у майбутньому у відповідача належного їй на праві приватної власності житлового будинку, що розташований за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 22, м. Тараща, Київська область. Даний будинок належить відповідачеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ № 507099 від 18.10.2017 року (а.с.6).

Факт отримання відповідачем грошової суми в розмірі 20000 грн., як внесок за продаж хати по вул. П.Комуни (Небесної Сотні), 22 в м. Таращі, стверджується її розпискою від 06.07.2017 (а.с.8).

24.01.2018 між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір підряду, за яким останній зобов'язувався протягом шести місяців виконати внутрішні оздоблювальні роботи (штукатурка, стяжка, малярні роботи, гіпсокартонні роботи, електромонтажні роботи, демонтаж та монтаж дверей) у житловому будинку за адресою вул. Героїв Небесної Сотні (вулиця ОСОБА_5), 22, м. Тараща, Київська область (а.с.12-13). Відповідачка проти проведення ремонтних робіт у її будинку не заперечувала. Так ремонтні роботи були проведені майже в повному обсязі. На матеріали, які були придбані та повністю використані у роботах за договором підряду від 24.01.2018 року, позивач витратив усього - 22 044 грн. 70 коп.

20.04.2018 року відповідач повідомила позивача письмово через УіЬег про відмову у продажу йому належного їй будинку.

Враховуючи, що внаслідок відмови відповідача щодо продажу будинку було виконано не повний обсяг ремонтних робіт, 20.04.2018, згідно акту приймання передачі грошових коштів від 20.04.2018, за виконані ремонтні роботи позивач, як замовник, здійснив підряднику ОСОБА_4 оплату пропорційно обсягу виконаних ремонтних робіт, що становить 9800,00 грн.(а.с.14-15).

Листом від 23.08.2018 року позивач ще раз запропонував відповідачеві надати відповідь щодо продажу йому будинку, проте жодної письмової відповіді від відповідача йому не надходило.

В звязку з відмовою відповідача виконати зобовязання, а саме продати позивачу будинок, останньому було завдано матеріальну шкоду у розмірі понесених ним витрат на матеріали та за проведення ремонтних робіт підряднику. Крім того, відповідач має повернути позивачу й завдаток у подвійному розмірі, відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України, що відповідно становить 40 000,00 грн.

Оскільки, відповідачка частково погасила заборгованість перед позивачем, на загальну суму 35999,30 грн, останній просить стягнути на його користь грошові кошти у розмірі 26 045,40 грн та 7045,40 грн заподіяних йому майнових збитків.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої та другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Стаття 203 ЦК України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Згідно положень частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За ч.1 ст 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до положення пункту 3 статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ч.1 ст. 604 ЦК України визначає, що зобовязання припиняється за домовленістю сторін.

Проте, оскільки недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, відповідно до частини першої статті 218 ЦК України не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом, укладений між сторонами договір про завдаток є дійсним, а тому отримані за ним кошти та понесені, в звязку з його укладенням, витрати, відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України підлягають поверненню.

Крім того, згідно частини першої статті 570, абзацу другого частини першої та частини другої статті 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору, у розмірі 352,40 грн.

Решта судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 205, 206, 208, 2018, 251, 252, 509, 526, 570, 571, 604, 610, 611, 615 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючого за адресою: вул. М.Ярослава (К.Лібкнехта), 101, м. Тараща, Київська область, грошові кошти у розмірі 26 045,40 грн та 7045,40 грн заподіяних йому майнових збитків.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючого за адресою: вул. М.Ярослава (К.Лібкнехта), 101, м. Тараща, Київська область, судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби у Таращанському районі Київської області, , місцезнаходження: вул. Шевченка, 28, м. Тараща Київської області, повернути ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, проживаючого за адресою: вул. М.Ярослава (К.Лібкнехта), 101, м. Тараща, Київська область, 50 відсотків суми сплаченого ним у ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», у м. Києві Білоцерківське регіональне відділення, згідно квитанції №2402 від 05.11.2018, судового збору у розмірі 352,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_6