У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гребенюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Луценко К.І.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра, заінтересована особа: Подільський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, -

В С Т А Н О В И В:

06.09.2018 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - скаржник) звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського РВДВС ГТУЮ у м. Києві Бондаренка О. (надалі за текстом - державний виконавець) та зобов`язати винести постанови про закінчення виконавчого провадження та скасувати арешт з майна.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що скаржник сплатив всю суму до стягнення, зазначену у виконавчому документі за виконавчим провадженням № 41762076, втім державний виконавець не виносить постанову про закінчення виконавчого провадження та не скасовує накладений на автомобіль скаржника арешт, у зв`язку з чим, просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця, зобов`язати винести постанови про закінчення виконавчого провадження та скасувати арешт з майна.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, проте у судове засідання не з`явились.

До початку судового засідання скаржник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

За приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Встановивши фактичні обставини справи, з`ясувавши позицію боржника та дослідивши приєднані до справи матеріали, суд приходить до наступного висновку.

На виконанні у Подільському РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 41762076.

За вказаними виконавчими провадженнями боржником було сплачено стягувану суму, про що свідчать копію квитанцій долучених до матеріалів скарги (а.с. 4).

Після оплати боргу боржником, останній 27.07.2018 р. подав до Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві заяву про закінчення виконавчого провадження (а.с. 5).

На час розгляду скарги - виконавче провадження не закінчено та арешт з автомобіля боржника не знятий.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що у відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню, в тому числі, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з пп. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Відповідності до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ситуація, коли обмежується конституційне право особи вільно володіти та розпоряджатися належною йому власністю без формально визначеного акту, який складений належним чином та уповноваженим органом, - є неприпустимою і без сумніву порушує ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. А тому порушене право скаржника підлягає відновленню.

Отже, судом встановлено, що дійсно боржником фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тоді як державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо застосування наслідків такого виконання, в тому числі, і зняття арешту з майна, який був накладений державним виконавцем у рамках виконавчого провадження № 41762076.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.258, 260, 447, 450 , 451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Бондаренка Олександра, заінтересована особа: Подільський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві - задовольнити;

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва Бондаренка Олександра щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 41762076 та про скасування арешту на майно;

Зобов`язати відповідного державного виконавця Подільського РВДВС м. Києва вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 41762076;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк