СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
№2-о/760/102/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

28 листопада 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу; заінтересована особа: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області.

ІІ. Описова частина

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю серії КВ, виданого на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Горенської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Необхідність встановлення даного факту ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що його прізвище зазначене в державному акті з помилкою у написанні, зокрема зазначене « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Крім того, як зазначає Заявник, в акті допущено помилку в адресі, за якою мешкає власник, а саме, замість правильної адреси « АДРЕСА_1 зазначено « АДРЕСА_2 ».

Встановлення даного факту необхідне Заявникові для забезпечення можливості в подальшому реалізації права власності (відчуження) на земельну ділянку.

Виправити помилку, як вказує Заявник, немає можливості, оскільки оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку з 2013 року не здійснюється, а тому Горенська сільська позбавлена таких повноважень.

За таких обставин, з метою належного користування своїми правами, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду із відповідною заявою.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подавши письмову заяву, в якій повністю підтримав вимоги зазначені у заяві, просив суд їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності та відсутності заявника.

Заінтересована особа у судове засідання представника не направила, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутність.

ІІІ. Мотивувальна частина

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для реалізації свого права власності передбаченого ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, а саме з метою відчуження земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як вбачається з паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РУГУ МВС України в м. Києві 01.11.1995, прізвище, ім`я та по батькові Заявника - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

В той же час у Державному акті на право приватної власності на землю (земельну ділянку площею 0,050 га на території Горенської сільської ради), виданому на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Горенської сільської ради народних депутатів від 21.03.1995, зазначено, що він виданий ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначене свідчить про невідповідність паспортних даних заявника та даних, зазначених у державному акті. Вирішуючи питання про можливість встановлення належності Державного акту саме Заявникові, суд враховує наступні докази.

У справі наявна копія рішення Горенської сільської ради від 21.03.1995 про дозвіл приватизації земельної ділянки членам садівницького товариства «Побутовець» згідно зі списком, який додається до рішення. Встановлено, що під №37 у списку членів кооперативу зазначений російською мовою « ОСОБА_1 », місце роботи - «Киевское музыкальное училище, преподаватель», адреса: АДРЕСА_2 , дом. Телефон: «НОМЕР_3».

Той факт, що саме про Заявника йдеться у вказаному списку підтверджується документами з місця роботи Заявника - Київського інституту музики ім. Р.М. Глієра (раніше - Київське музичне училище» (рішення атестаційної комісії, листи та дипломи на ім`я Заявника - а.с.40-46).

Крім того, із загальнодоступних даних встановлено, що Бульвар Лепсе (теперішня назва вул. Вацлава Гавела) в м.Києві закінчує свою нумерацію будівель під №93, і будинку під номером 111 не існує, що свідчить про явну помилку у зазначені адреси власника земельної ділянки.

Крім того, підтвердженням того, що телефонний номер «НОМЕР_3» був встановлений за адресою Заявника ( АДРЕСА_1 ) є квитанції ВАТ «Укртелеком» за користування послугами місцевого електрозв`язку. (а.с. 48)

Зазначені обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що Державний акт на право власності на земельну ділянку дійсно був виданий саме Заявникові, а помилки у його анкетних даних обумовлені перекладом прізвища з російської мови на українську.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності державного акту саме ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що до 01 січня 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом про право власності на земельну ділянку, повноваження щодо видачі яких належали органам місцевого самоврядування.

Станом на день вирішення справи державні акти на право приватної власності на землю не оформлюються, а реєстрація права власності на землю, в тому числі їх відчуження, здійснюється через органи реєстраційної служби.

Таким чином, Заявник позбавлений можливості внести виправлення у правовстановлюючий документ.

ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою реалізації права власності.

Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити заяву.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.76, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд вирішив:

1.Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Горенської сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №219 від 07.08.1996.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Заінтересована особа: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, адреса: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Івана Франка, 125А, .

Суддя: