Справа № 464/3483/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/413/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря: Жукровської Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовна заява мотивована тим, що 01 листопада 2016 року вона надала

ОСОБА_4 у позику кошти у розмірі 1 050 000,00 доларів США, що підтверджено розпискою. Проте повертати вказані кошти відповідач відмовляється.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_6 просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 1 050 000,00 доларів США, що на день звернення до суду з позовом еквівалентно 26 932 500,00 грн.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 27 750 834,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 6890 грн.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В апеляційні скарзі зазначала, що розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення, а якщо розписка не містить зобов'язання про повернення грошових коштів, така не може підтверджувати укладення договору позики між сторонами, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду України у справі 6-1967цс15 від 11 листопада 2015 року, врахування якої є обов'язковим для застосування при вирішенні позову ОСОБА_6

На думку апелянта, оскільки розписка, яка міститься в матеріалах справи, не містить зобов'язання з повернення грошових коштів, така не є договором позики, укладеним між сторонами.

Крім цього, апелянт вважає розписку, долучену ОСОБА_6 в обґрунтування позовних вимог, удаваним правочином, висновок почеркознавчої експертизи недопустимим доказом, як такий, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задоволено.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 - скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_2, задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 19 травня 2017 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

29.01.2019 року цивільна справа № 464/3483/16-ц надійшла до Львівського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 року для розгляду цивільної справи № 464/3483/16-ц (провадження № 22-ц/811/413/19) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

04 березня 2019 року сторони подали до суду нотаріально посвідчену заяву про затвердження умов мирової угоди, визнання нечинним рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 рокута закриття провадження у справі. До заяви додано оригінал Мирової угоди від 01.03.2019 року.

Предметом цієї Мирової угоди є врегулювання відносин, які виникли між Сторонами по справі № 464/3483/16-ц щодо погашення заборгованості за договором позики - розпискою про отримання позики від 01.11.2006 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 заяву про затвердження мирової угоди підтримали, пояснили, що їх довірителям наслідки затвердження мирової угоди судом зрозумілі.

Перевіривши доводи заяви про затвердження мирової угоди та дослідивши проект мирової угоди, колегія суддів дійшла такого висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Зі змісту поданої до суду мирової угоди встановлено, що така укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, які стосуються виключно прав і обов'язків сторін справи.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що затвердження судом цієї мирової угоди відповідає вимогам чинного законодавства України

Наслідки закриття провадження у справі представникам сторін роз'яснено.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 373 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 01 березня 2019 року про укладення мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 01 березня 2019 року у такій редакції:

Ми, що нижче підписались, громадянка Канади ОСОБА_6 (позивач у справі № 464/3483/16-ц), в подальшому іменується «ОСОБА_6», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянки Канади НОМЕР_1 виданий 22.01.2018р., дійсний до 22.01.2028р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, та громадянин Канади ОСОБА_4 (відповідач у справі № 464/3483/16-ц), в подальшому іменується «ОСОБА_4», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт громадянина Канади серії НОМЕР_3, виданий 16.01.2017р., дійсний до 16.01.2027р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, які в подальшому разом іменуються «Сторони», а кожен окремо - «Сторона», та є Сторонами у цивільній справі № 464/3483/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - розпискою про отримання позики від 01.11.2006р. - в розмірі 1 050 000,00 доларів США, що станом на 22.12.2016р. за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом сумі 27 750 834,30 грн., яка перебуває у провадженні Львівського апеляційного суду (головуючий суддя Ніткевич А.В.), погодили укладення цієї Мирової угоди на наступних умовах:

1.1. На розгляді Львівського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2016р. у справі № 464/3483/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - розпискою про отримання позики від 01.11.2006р. - в розмірі 1 050 000,00 доларів США, що станом на 22.12.2016р. за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом сумі 27 750 834,30 грн. (апеляційне провадження № 22-ц/811/413/19).

2.1. Предметом цієї Мирової угоди є врегулювання відносин, які виникли між Сторонами по справі № 464/3483/16-ц щодо погашення заборгованості за договором позики - розпискою про отримання позики від 01.11.2006р.

2.2. Сторони, шляхом взаємних поступок та компромісів, погодили припинити дію «Розписки про отримання позики позикодавцем» («Rесеірt fоr loan») від 01.11.2006р., яка підписана між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо надання позики в сумі 1 050 000,00 доларів США (надалі іменується - «Розписка», «Розписка про отримання позики»), а всі зобов'язання (права та обов'язки) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за Розпискою вважати припиненими в повному обсязі за домовленістю Сторін на підставі ст. 599 та ч. 1 ст. 604 Цивільного кодексу України на умовах визначених даною Мировою угодою.

2.3. Під припиненням зобов'язань за Розпискою про отримання позики Сторонами розуміється припинення всіх та будь яких зобов'язань ОСОБА_6 та ОСОБА_4 які виникають чи можуть виникнути із Розписки від 01.11.2006р. (в т.ч. щодо сплати основного боргу (позики), відсотків (процентів) за користування коштами, неустойки (пені, штрафу), втрат від інфляції, курсової різниці, трьох процентів річних нарахування яких передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, іншої фінансової відповідальності, відшкодування збитків, тощо).

3.1. Підписуючи дану мирову угоду ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтверджують відсутність у них будь-яких претензій один до одного які б ґрунтувалися на «Розписці про отримання позики позикодавцем» («Rесеірt fоr loan») від 01.11.2006р. чи були пов'язані із такою Розпискою.

3.2. Після затвердження мирової угоди по справі № 464/3483/16-ц ОСОБА_6 зобов'язується видати ОСОБА_4 заяву про повний розрахунок за Розпискою та відсутність у неї (ОСОБА_6.) будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_4, зокрема за Розпискою (підпис ОСОБА_6 на такій заяві підлягає нотаріальному посвідченню).

3.3. Судові витрати по справі № 464/3483/16-ц (в т.ч. витрати на оплату судового збору, правової допомоги, проведення експертизи, відрядження, тощо) покладаються на того із Сторін, хто їх фактично поніс.

4.1. Сторони підтверджують, що укладення цієї Мирової угоди відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі та переконанням, умови угоди є зрозумілі й відповідають реальній домовленості Сторін та спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених в ній.

4.2. Сторони стверджують, що цю Мирову угоду підписано повноважними особами і зобов'язання взяті ними за цією Мировою угодою є дійсними для Сторін; наслідки укладення цієї Мирової угоди, а також наслідки затвердження судом мирової угоди Сторонам відомі, додатково роз'яснені та зрозумілі.

4.3. Ця Мирова угода передається Сторонами для затвердження у встановленому процесуальним законом порядку у Львівський апеляційний суд та набирає чинності з моменту затвердження її судом.

4.4. Відповідно до положень статей 207, 373, 374 Цивільного процесуального кодексу України рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2016р. у даній справі підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі № 464/3483/16-ц закриттю судом із постановленням відповідної ухвали.

4.5. Ця Мирова угода підписана Сторонами у 3-ох (трьох) оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року визнати нечинним. Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк