Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 07.03.2006 року померла ОСОБА_2, яка приходилася бабою позивачу. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 56 / 100 частини житлового будинку №20 по вул.Глиняній в м.Біла Церква. Спадкоємцем першої черги по закону являється батько позивача ОСОБА_3, якому належить 44 / 100 частини вказаного будинку. 29.08.2018 року ОСОБА_3, батько позивача, помер. Після смерті батька позивач прийняв спадщину, так як був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем. Позивач не звернувся в установлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, бо вважав, що спадщину прийняв його батько, як спадкоємець першої черги. А тому, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позові вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області, не направили до суду свого представника, подали відзив, та прохання розглядати справу без участі їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07.03.2006 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4).

Встановлено, що після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно у вигляді 56/ 100 частини житлового будинку №20 по вул.Глиняній в м.Біла Церква. Встановлено, що спадкоємцем першої черги по закону на майно ОСОБА_2 являвся її син, ОСОБА_3, який помер 31.08.2018 року, та якому належало 44 / 100 частини вказаного житлового будинку.

Встановлено, що ОСОБА_3, є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.80.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач являється спадкоємцем частини житлового будинку, що належала його бабі ОСОБА_2 Після смерті батька позивач прийняв спадщину, але не звертався в установлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, бо вважав, що спадщину прийняв його батько, як спадкоємець першої черги.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 приходилась йому бабою. При оформленні спадщини, факт родинних відносин досліджується нотаріусом. Державний нотаріус ОСОБА_4 відмовив позивачу в оформленні спадкових прав не через відсутність даних про родинні відносини із спадкодавцем, а через пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому, заперечення відповідача, викладені у відзиві на даний позов, не заслуговують на увагу. Не є предметом спору по даній справі встановлення факту родинних відносин, чи визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Встановлено, що Державний нотаріус Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 не проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті та не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк шість місяців з дня відкриття спадщини. /а.с.12/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2019 року спадкова справа після смерті 07.03.2006року ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 23.01.2019 року після смерті 29.08.2018 ОСОБА_3, була відкрита спадкова справа № 563/ 2018 року.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає, що у позивача наявні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, оскільки позивач не мав законних підстав спадкувати після її смерті в 2006 році. Позивач не міг і не зобовязаний був знати щодо дій його батька ОСОБА_3, який мав право на прийняття спадщини після ОСОБА_2, оскільки був її спадкоємцем першої черги, від спадкування не відмовлявся, спадщину прийняв, оскільки проживав разом із спадкодавцем, був зі своєю мамою співвласниками будинку. Однак, як було встановлено судом, за життя батько позивача ОСОБА_3 не встиг належно оформити спадкові права та зареєструвати спадкове майно.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Враховуючи наведене, наявність обставин, які суд вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258- 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_5 задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 07.03.2006 року пісяля смерті ОСОБА_2, протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_6