Справа № 303/6287/18
Номер рядка стат.звіту - 43
14 лютого 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Лаврів Е.І.
Справа №303/6287/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 Романівнаінтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 5 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири № 5 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області, однак в квартирі зареєстрована ОСОБА_3. Таким чином реєстрація відповідача в квартирі створює незручності, додаткові витрати на її утримання, порушує її право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 20.12.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач, яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалася.
Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, знаходить за можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності № 10174351 від 22.03.2006 рокуАДРЕСА_1 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2006 року.( а.с 6-8).
Факт не проживання відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується актом № 112 від 04.10.2018 року, відповідно до якого остання не проживає у квартирі № 5 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області з 1998 року.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 втратила право на користування квартирою № 5 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області, у звязку з чим позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України суд,заочно -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 інтереси якої представляє ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 5 в будинку № 31 на вул. Пушкіна в м.Мукачево, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, пердбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий В.О.Монич