Справа № 752/5473/19
Провадження №: 2/752/4344/19
20.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,
15.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 06.08.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 21.09.2016 року. Від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . З літа 2014 року фактично припинені будь-які відносини з відповідачем, коли вона з сином переїхала проживати з Криму до міста Кривого Рогу. Її переїзд разом із сином на постійне місце проживання до міста Кривого Рогу був зі згоди відповідача. Вже п`ять років вона та син проживають у її батьків, відповідач весь цей час не цікавився життям сина,, нен телефонував, не виявляв бажання спілкуватися, та приймати участь у вихованні дитини, матеріально не допомагав, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Наразі вони з дитиною проживають у м. Києві, забезпечені житлом у квартирі, що належить її матері, де також створено гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина, зв`язок між ними втрачено, вона також позбавлена можливості отримати від останнього згоду на реєстрацію місця проживання сина за фактичним його місцем проживання. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно джо досягнення сином повноліття.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника та висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлявся розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, ухвалити заочне рішення у відповідності до правил ст.ст. 280,281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 18 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с.8).
Заочним рішенням, ухваленим 21 вересня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривогот Рогу, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10).
Позивачка ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 . 22.02.2019 року відділом реєстрації ьмісця проживання громадян виконкому Центрально-міської районної у місті радщи відмовлено у знятті з реєстрації ОСОБА_3 через відсутність згоди на це батька дитини (а.с.12,13).
За даними довідки № 4 від 23.01.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , відвідував заклад дошкільної освіти №304 з 01.04.2018 року по 31.08.2018 року. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Дитина прживала з мамою ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_6 , дідусем ОСОБА_7 .. Вихованням дитини займалась мама та її батьки. Батько у вихованні дитини участі не брав, дитина про нього нічого не розповідала. (а.с.16).
Зі змісту довідки від 11.02.2019 року, виданої директором школи №279 імені Петра Григоренка , ОСОБА_3 навчається в 1-Б класі з першого вересня 2018 року. Зарекомендував себе як старанний учень, вихований, ввічливий. Мати ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, цікаться начанням сина та поведікою, вирішує всі питання щодо навчального процесу та матеріального забезпечення. Батько участі у навчальному процесі сина не бере, жодного разу не приходив до школи. (а.с.19).
Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_1 стверджує, що з моменту зміни їх місця проживання та розірвання їх відповідачем шлюбу, останній не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні їх спільного сина, взагалі не приймає участі в його житті.
Наразі відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям малолітнього ОСОБА_3 , не надає матеріальну допомогу на його утримання, тривалий час не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
З огляду на встановлені судом обставини, що відповідач ОСОБА_2 не виконує батьківських обов"язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 без поважних причин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , позивачка просила стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку.
Так, судом достовірно встановлено, що малолітній син сторін у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_3 .(а.с.7-10).
Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо його виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення.
Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні не приймає.
Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, потребує витрат на проїзд до навчального закладу, а також стан здоров`я матері, яка є працездатною, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі ј частки від його заробітку щомісячно, однгак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,
Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Зазначений розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на утримання сина, починаючи з 13 березня 2019 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку.
Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 141, 150, 155, 164, 166, 180, 181, 182, 183,189,244 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 141,258-260,280-283ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,, - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Уфа , Росія, місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 13 березня 2019 року і до досягнення сином повноліття або ж зміни матеріального стану сторін.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Уфа , Росія, місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м. Києва,яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Текст судового рішення складено 20 грудня 2019 року.

Суддя К.Г. Плахотнюк