РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3596/18

15 лютого 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - не з'явився

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/3596/18 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що за час стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця істотно змінились обставини, що впливають на визначення розміру аліментів. Вказує, що менша і старша дитина перебувають на її утриманні, мають захворювання, менша дитина є інвалідом дитинства і позивач здійснює догляд з нею, сама позивач також хворіє, а відповідач є підприємцем і може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Просить збільшити розмір аліментів і визначити їх у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Присутній в судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Позивач пояснила, що менша дитина є інвалідом дитинства, її стан здоров'я погіршився і дитина потребує посиленого харчування та постійного лікування, що позивач готує позов про стягнення у зв'язку з цим з відповідача додаткових витрат, а також на її утриманні перебуває повнолітня дочка, яка також має захворювання з дитинства. Позивач також хворіє і змушена лікуватись. Відповідач є підприємцем, має достатній дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Відповідач у відзиві на позов визнав позовні вимоги частково на суму 1300 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що має скрутне матеріальне становище, не має доходів, що його рахунки в установі банку заблоковані чим фактично заблоковано його підприємницьку діяльність.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача відзив підтримав з наведених у ньому підстав. Зазначив, що при поділі мана подружжя за позивачем залишено житловий будинок, за який відповідач сплачує 50% комунальних послуг.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

На виконання рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 06.10.2011 у справі № 2-1183/11 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач позов визнав і не заперечував проти стягнення аліментів.

08.08.2017 року ОСОБА_5 досягла повноліття і відповідач сплачує аліменти на утримання лише неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі від 27.12.2018 року № 17281, виданою Костопільським районним відділом ДВС.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом дитинства і має захворювання крові, що підтверджується заключенням ЛКК №51 від 14.12.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною інвалідом та отримує Державну соціальну допомогу на дитину інваліда у розмірі понад 1400 грн., що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 15.08.2010 року та отримує виплату по догляду за дитиною інвалідом у розмірі 600 грн., про що у своїх поясненнях вказує сама позивач.

Відповідач ОСОБА_4 є підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим 27.12.2018 року.

У власності ОСОБА_4 є три автомобілі та автомобільний причіп, що підтверджується результатами пошуку за базою даних Автомобіль по ОСОБА_4

Також ОСОБА_4 має на утриманні дитину від іншого шлюбу, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 02.02.2016 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків тау будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка немає достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішенням Костопільського районного суду Рівненської області присуджено до стягнення з відповідача аліменти у твердій сумі, то збільшення розміру аліментів не повинно змінювати способу виконання рішення, а тому збільшений розмір аліментів підлягає визначенню так само у твердій сумі.

Суд не приймає до уваги доводи позивача щодо погіршення стану здоров'я дитини і потребою у зв'язку з цим додаткових витрат на лікування, оскільки такі витрати відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України відносяться до додаткових і стягуються окремо від аліментів. Вимогу про стягнення таких витрат заявлено не було, проте позивач вказала, що готує окремий позов про їх стягнення.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача про погіршення її стану здоров'я, оскільки на підтвердження вказаної обставини позивачем надано лише запис про звернення зі скаргами до отоларинголога у вересні 2018 року і призначене у зв'язку з цим лікування, але не надано жодного висновка чи заключення ЛКК чи будь-якого іншого належного доказу на підтвердження тривалості захворювання та необхідності його лікування.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про перебування останнього у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, не знявся з реєстрації як фізична особа-підприємець, не надав для суду будь-якої податкової звітності, яка свідчила б про відсутність доходів.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про блокування його підприємницької діяльності внаслідок накладення арештів Державною виконавчою службою на рахунки відповідача в установі банку, оскільки такі рахунки відкриті на фізичну особу, а не на фізичну особу-підприємця і відповідач не позбавлений можливості відкрити рахунки в установі банку для обслуговування підприємницької діяльності.

Також суд враховує, що при вирішенні судом питання про стягнення аліментів у 2011 році відповідач погодився на їх стягнення у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, тобто погодився сплачувати аліменти щомісяця у розмірі 2000 грн. При цьому на момент стягнення аліментів у 2011 році така сума була обумовлена тим, що діти мали статус інвалідів дитинства, рідкісне захворювання крові і потребували особливого догляду і посиленого харчування. На даний час стан здоров'я, зокрема меншої дитини не покращився і дитина потребує особливого догляду та посиленого харчування. Тоді як рівень споживчих цін з 2011 по 2019 роки підвищився у кілька разів.

Зокрема, за даними Міністерства фінансів України, розміщеними на офіційному сайті міністерства, рівень інфляції у державі у порівнянні з 2011 роком становить майже на 200%, що призвело до значного знецінення національної валюти та збільшення індексу споживчих цін, зниження купівельної спроможності громадян, а тому у порівнянні з 2011 роком сума аліментів у розмірі 1000 грн. вочевидь не забезпечить навіть тих потреб дитини, які можливо було забезпечити у 2011 році.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда та виплати по догляду за дитиною інвалідом, але, разом з тим, позивач здійснює догляд за дитиною інвалідом, а тому не має змоги повноцінно працювати і забезпечувати зі свого боку утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено погіршення її матеріального становища, а відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі.

Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, можливостей відповідача, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів із 1000 грн. до 2200 грн. на утримання дитини щомісячно, розмір яких є цілком обґрунтованим, достатнім, справедливим, повністю покриває розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з урахуванням приписів ст.180, 182 СК України і не буде надто обтяжливим для відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України підлягають до задоволення частково на вказану суму.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову судовий збір не сплачувався.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 192 СК України, ст.ст. 43, 49, 136, 141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) про збільшення розміру аліментів - задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити їх у розмірі 2200 /дві тисячі двісті/ гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави 704,80 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту - 18.02.2019.

СуддяВ. В. Левчук