Справа № 464/6966/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/811/1366/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю відповідача ОСОБА_2, представника правонаступника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 рокув складі судді Радченко Е.А. в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про спонукання до виконання мирової угоди,-

встановила:

У вересні 2016 року позивач ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про спонукання до виконання мирової угоди, просив спонукати останніх виконати мирову угоду, що була укладена між сторонами та визнана ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.05.2013 року.

Вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_2 не виконував належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 15.10.2007 року, в результаті чого виникла заборгованість, з метою стягнення якої банк звернувся до суду із позовом до позичальника ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_5 Під час розгляду справи укладено мирову угоду, за умовами якої відповідачі взяли на себе зобов'язання сплачувати заборгованість згідно визначеного за домовленістю сторін графіку, проте боржники свої зобов'язання не виконують. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про спонукання до виконання мирової угоди - задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2013 року у справі № 464/3763/13-ц.

Стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість в розмірі 2360335 (два мільйони триста шістдесят тисяч триста тридцять п'ять) гривень 32 копійки.

Стягнуто зі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» судові витрати зі сплати судового збору в річних частках по 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) гривень з кожного.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про спонукання до виконання мирової угоди.

Заочне рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, вважає рішення незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

В апеляційній скарзі покликається на те, що в п. 2 мирової угоди допущена помилка, яка полягає у тому, що графік і термін виконання повернення боргу прописаний з дати підписання, а не з дати затвердження судом мирової угоди, що має важливе значення для виконання мирової угоди.

Позивач не привів рахунок, який зазначений у п. 3 угоди в належний стан, на який буде здійснюватись оплата в гривнях, приймаючи валюту, завідомо стявлячи себе у вигідне положення.

Зазначає, що на момент винесення рішення по мировій угоді сплачено 165219,27 грн., тому залишок залишився 71116,05 грн.

Просить скасувати заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення про визнання суми за мировою угодою 71116,05 грн. і надати термін для виконання по 5000 грн. кожного місяця з моменту винесення рішення до повного виконання. Стягнути з позивача судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Ухвалою судового засідання від 02 квітня 2019 року залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини в цій справі є похідними від правовідносин у справі, в якій постановлено ухвалу про визнання мирової угоди та регулюються ст. 526 ЦК України, оскільки підставою позову є невиконання стороною однієї з умов мирової угоди в частині зобов'язання відповідача сплатити кошти позивачеві.

У разі невиконання стороною умов мирової угоди у добровільному порядку, заінтересована особа вправі звернутися до суду з позовом про спонукання виконання мирової угоди, що відповідає вимогам п. 8 ст. 16 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди).

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Судом встановлено наступні обставини справи.

15.10.2007 року між ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № KF 45030, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 27500 доларів США з терміном користування кредитом до 15.10.2027 року, за умовами якого позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 11,5% річних щомісяця, а в разі порушення зобов'язань нараховується процентна ставка в розмірі 14,5% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15.10.2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки, на підставі якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком разом з позичальником як солідарні боржники.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11.10.2010 року задоволено позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Вказане рішення вступило в законну силу.

19.04.2013 року в.о. начальника Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції скерував до суду мирову угоду від 31.08.2012 року, укладену між сторонами по справі, для її визнання.

За умовами вказаної мирової угоди сторони підтвердили, що заборгованість боржника перед стягувачем, що виникла відповідно до кредитного договору № KF 45030 від 15.10.2007 року, станом на дату визнання судом цієї мирової угоди становить 236335 грн. 32 коп.

Сторони також домовились, що погашення заборгованості, вказаної в п. 1 цієї угоди, буде здійснено в строк не пізніше липня 2016 року в повному обсязі за погодженим графіком, а саме: кожен місяць рівними частками по 5000 грн., починаючи з серпня 2012 року. У разі невиконання або неналежного виконання умов цієї мирової угоди з боку відповідача, у тому числі при порушенні будь-яких строків розрахунків, зазначених у п. 2 угоди, всі домовленості між сторонами, визначені у пункті 2, 4, 5 цієї угоди, скасовуються, а виконання ухвали суду, якою затверджено цю мирову угоду, проводиться в примусовому порядку органами Державної виконавчої служби згідно чинного законодавства України.

Крім того, в разі настання подій, передбачених в п. 8 цієї мирової угоди, стягненню в примусовому порядку з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість, яка становить: 236335 грн. 32 коп. та заборгованість за процентами за користування кредитом, пенею, штрафними санкціями, що буде донарахована у зв'язку з порушення умов цієї мирової угоди.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.05.2013 року зазначена мирова угода визнана судом.

Підставами виникнення цивільних прав і обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно із статтями 11, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства, має бути виконаний за правилами статей 509, 525, 526 ЦК України. Однак, такий правочин має і свої особливості, повязані з процедурою його укладення та затвердження, що також свідчить про необхідність дотримання процесуальних норм, які регулюють порядок затвердження мирової угоди судом.

Мирова угода є двостороннім волевиявленням, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Мирова угода укладається сторонами (позивачем і відповідачем) і може стосуватися лише прав та обов 'язків сторін та предмета позову.

У спосіб укладення мирової угоди, усі умови якої були ними узгоджені, сторони остаточно вирішили припинити спір між ними, що свідчить не лише про завершення процедури судового розгляду спору, а і про вирішення та узгодження між ними усіх спірних питань.

Розгляд питання про затвердження мирової угоди в процесі виконання був врегульований ст. 372 ЦПК України (в редакції закону від 18.03.2004 року).

Відповідно до ст. 372 ЦПК України у вказаній редакції мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. До відкриття виконавчого провадження мирова угода подається сторонами до суду, який ухвалив рішення, для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Таким чином, специфіка даної мирової угоди пов'язана із тим, що на відміну від дефініції передбаченої ст. 175 ЦПК України, де сформульовано поняття мирової угоди на стадії до вирішення спору судом, мирова угода в процесі виконання не може укладатись з метою врегулювання спору.

Передбачається, що спір вже врегульований певним судом рішенням, яке набрало законної сили, за цим рішенням видано виконавчий документ, що надійшов для примусового виконання державному виконавцю.

Мирова угода в процесі виконання не може стосуватись питань про визначення фактичних обставин та відповідних правовідносин, основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, що може ґрунтуватись на взаємних поступках і, безумовно, стосуватись лише прав та обов'язків сторін й предмета спору.

Така мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обов'язків осіб, які не є сторонами у спорі, створювати права та обов'язки для них тощо.

Мирова угода, що розглядається, покликана сприяти закінченню виконавчого провадження, зокрема шляхом визначення конкретних заходів, дій, рішень тощо, що сторони беруться вчинити.

Цивільним процесуальним законом не передбачено у межах одного судового провадження відновлення між сторонами спору, який вже вирішено судом.

При цьому, судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів влади, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Системний аналіз норм цивільного процесуального закону, які регулюють укладення мирової угоди, дає підстави для висновку, що у разі невиконання однією зі сторін зобов»язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Аналогічний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6274цс15.

Разом з тим, розглядаючи спір колегія суддів приходить висновку про те, що ухваленням оскаржуваного рішення суд фактично створив нові правовідносини, виходячи за межі тих, які вже склалися та існують між ними.

Згідно із вимогами ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 3 вказаної процесуальної норми, у разі невиконання затвердженої мирової угоди ухвала суду про її затвердження може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Таким чином, процесуальним законом у новій редакції ЦПК України передбачена можливість примусового виконання мирової угоди у разі, якщо одна із сторін відмовляється добровільно виконувати її умови.

Зважаючи на те, що ПАТ «ВіЕС Банк» у позовній заяві ставить питання про ухвалення нового рішення про стягнення того ж самого боргу після постановлення ухвали про затвердження мирової угоди, метою цього позову є отримання ще одного судового рішення, яке може виконуватись у примусового порядку.

При цьому, оскаржуваним заочним рішенням зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виконати умови мирової угоди, визнаної ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22 травня 2013 року у справі № 464/3763/13-ц, проте рішенням стягнуто солідарно із відповідачів на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість в розмірі 2360335 грн. 32 коп., яка є іншою, ніж та, яка передбачена у п. 1 вказаної мирової угоди, де сторони підтвердили, що заборгованість боржника перед стягувачем, що виникла відповідно до кредитного договору № KF 45030 від 15.10.2007 року, станом на дату визнання судом цієї мирової угоди становить 236335 грн. 32 коп.

Колегія суддів звертає увагу, що особа не може бути примушена до виконання умов мирової угоди, яких ця угода не містить, поза межами цієї угоди, крім того, позивач поставив по суті питання про фактичну перевірку чинних судових рішень у поза процесуальний спосіб.

Разом з тим, стаття 367 ЦПК України визначає межі розгляду справи судом апеляційної інстанції. Частина 4 цієї статті визначає, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, не зважаючи на те, що апелянт не просить про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до зміни такого, апеляційний суд не може залишити поза увагою неправильне застосування районним судом норм матеріального права, тому рішення необхідно скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 грудня 2016 рокускасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про спонукання до виконання мирової угоди відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1515 (одна тисяча п»ятсот п»ятнадцять) грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк