Справа № 136/1268/19
провадження № 2/136/402/19
РІШЕННЯ

іменем України

"26" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вони із відповідачем є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає біля неї та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 20.09.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач не надав до суду відзиву, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони спору, на що вказує свідоцтво про народження (а.с.5)..

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Із довідки виданої Липовецькою міською радою 05.06.2019 за №1845 (а.с.7) встановлено, що донька ОСОБА_3 , 2018 року народження проживає біля матері ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України, зокрема це стосується дитини та платника аліментів.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач не надав до суду заперечень проти позову, не навів обставин, що підлягають з`ясуванню на пропозицію суду викладену в ухвалі від 20.09.2019.

Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Із довідки виданої Липовецькою міською радою 05.06.2019 за №1845 (а.с.7) встановлено, що з ОСОБА_1 , окрім доньки ОСОБА_3 , 2018 року народження проживають в АДРЕСА_1 ще двоє дітей ОСОБА_4 , 2008 року народження, та ОСОБА_5 , 2003 року народження.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а.с.8) встановлено, що позивач отримувала доходи у 2018 році.

Згідно із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (індивідуальні відомості про застраховану особа ОСОБА_1 ) (а.с.10), отримуваний ОСОБА_1 дохід за 2019 рік склав 16692, 00 грн., з травня 2019 року ОСОБА_1 внески не сплачувались за відсутності доходу.

ОСОБА_1 станом на 31.05.2019 на обліку в центрах зайнятості як безробітна не перебуває (довідка Липовецької районної філії а.с.9).

За встановлених в ході судового розгляду обставин, з урахуванням рівного обов`язку батьків щодо утримання дитини, обставин передбачених ст.182 СК України, розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, який визначений на законодавчому рівні та становить 2218 грн., суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати утримання своїй дитині у спосіб обраний позивачем у твердій грошовій сумі по 1500, 00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону.

Визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить із того, що відповідач є особою працездатного віку, обставин, які б позбавляли його можливості працювати та отримувати дохід ним не наведено, тобто не доведено його неспроможність нести аліментний обов`язок по відношенню щодо його малолітньої дитини у запропонованому позивачем розмірі. У той же час позивач надала докази її матеріального та сімейного становища та довела не достатність заробітку (доходу), які б давали суду підстави для стягнення аліментів із відповідача у меншому розмірі.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку обох батьків на надання утримання дитині відповідно до її віку та їх можливостей, що дозволить створити умови життя необхідні для життя та розвитку дитини.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, тому суд присуджує його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст. 180-184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500, 00 грн., щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 08.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко