Справа № 2-3359/11
Провадження № 6/204/14/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_1,

за участю представника стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року заявник звернувся до суду із заявою, якою просив визнати виконавчий лист № 2-3359/2011 від 01.03.2012 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2011 року по справі № 2-3359/2011 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 08 лютого 2011 року і до зміни матеріального положення сторін, на її користь, допустивши по справі негайне виконання. На виконання рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2012 року № 2-3359. 15.12.2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було подано позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на утримання, в якому останній просив припинити право ОСОБА_4 на аліменти згідно рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року по справі № 2- 3359/2011 року від ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу, пенсії). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 року по справі № 204/8126/17 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на утримання відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення: припинено право ОСОБА_4 на аліменти, що стягнуті рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року у справі № 2 3359/2011 від ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходів, пенсії), у звязку з чим, заявник вимушений звернутись до суду із зазначеною заявою.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_1 підтримав подану заяву, просив її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені.

Представник стягувача в судовому засіданні просила вирішити заяву на розсуд суду, відповідно до вимог законодавства.

Вислухавши думку представника заявника, представника стягувача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «ОСОБА_5 проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: 1) його було видано помилково; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2011 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 08 лютого 2011 року і до зміни матеріального положення сторін, на її користь, допустивши по справі негайне виконання (арк.с.174-175).

На виконання рішення суду стягувачу видано виконавчий лист Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2012 року № 2-3359 (арк.с.176).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 року по справі № 204/8126/17 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на утримання відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.03.2018 року скасовано та ухвалено нове рішення: припинено право ОСОБА_4 на аліменти, що стягнуті рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2011 року у справі № 2 3359/2011 від ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходів, пенсії) (арк.с.190-192).

04.02.2019 року державним виконавцем Амур Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3359 від 01.03.2012 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/8 частини до зміни матеріального положення, на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (арк.с.200-201).

Судом враховано, що заявником не доведено, що виконавчий лист було видано помилково; що обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, а також враховуючи, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2 3359/2011 закінчено, відсутні правові підстави для визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду ерез суд першої інстанції шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар