Справа № 758/3336/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Гальчинській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 3 767,36 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 27 грудня 2012 року о 18-00 год. по вул. Новомостицька в м. Києві водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальні збитки. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , який було застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортів № 28-0107-12-00296 від 28 лютого 2012 року. 28 грудня 2012 року року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На виконання умов договору страхування ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та виплатило страхове відшкодування в розмірі 3 767,36 грн.

Ухвалою від 14.04.2015 року відкрито провадження у даній справі (суддя Богінкевич С.М.).

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року в справі № 758/3336/15-ц позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» страхове відшкодування в розмірі 3 767, 36 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.08.2016 року в справі № 758/3336/15-ц заочне рішення від 15.10.2015 року за позовом ПАТ «СК «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП скасовано, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 13.02.2017 р. до участі в справі як співвідповідач залучено ПрАТ «СК «Інкомстрах».

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 20.11.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення ЦПК України (2017 р.) розгляд даної справи підлягає за нормами ЦПК України (2017 р.), чинного з 15.12.2017 р. Справа розглянута в порядку спрощеного прзовного провадження.

В судовому засіданні 31.07.2019 р. процесуальний статус ПрАТ «СК «Інкомстрах» змінений зі співвідповідача на третю особу на стороні відповідача бех самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, просить ухвалити відповідне рішення.

Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, просить ухвалити відповідне рішення. Позиція сторони відповідача щодо суті позовних вимог висловлена в заяві про перегляд заочного рішення, в якій сторона відповідача стверджує, що саме ПрАТ «СК Інкомстрах» має відшкодувати завдані внаслідок ДТП збитки.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причну неявки до суду не повідомив, заяв з процесуальних питань не подавав.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 27.12.2012 року о 18-00 год. по вул. Новомостицька в м. Києві водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.02.2013 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , який було застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземних транспортів № 28-0107-12-00296 від 28 лютого 2012 року.

28.12.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі рахунку-фактури № 1031496 від 28.12.2012 року позивачем 14.01.2013 року складено розрахунок суми страхового відшкодування на суму 3 767,36 грн.

15.01.2013 року ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату відшкодування в розмірі 3 767,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №585 від 15.01.2013 року.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 27 Закону України « Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Також судом встановлено, що шкода завдана неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди його цивільна відповідальність при використанні автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» відповідно до діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1371451.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 р. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик, а договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Оскільки позивач є господарюючим суб`єктом у галузі страхування, здійснює свою діяльність з метою отримання прибутку та на власний ризик, він не є потерпілою особою у правовідносинах, які склалися, а відтак і не має абсолютного права на відшкодування шкоди в порядку регресу.

Такий висновок суду випливає із суті договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ґрунтується на положеннях Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який визначає метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не лише забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а і захист майнових інтересів страхувальників.

З огляду на вказане суд вважає, що в даному випадку повинні діяти положення закону, які передбачають покладення обов`язку відшкодування завданої потерпілому шкоди не на особу, яка завдала шкоди, а на іншу особу.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що страховик, який виплатив потерпілому страхове відшкодування, має право регресної вимоги до страховика цивільно-правової відповідальності винної особи і лише в разі недостатності страхової виплати вправі пред`явити регресні вимоги до особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.

За таких обставин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позов є безпідставним та не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає і сплачений позивачем при подачі позову судовий зюір.

На підставі викладеного, ст.ст15, 16, 22, 194 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

в и р і ш и в:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова