Справа № 703/5525/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретар судового засідання Бондаренко А.І.

розглянувши подання державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мороз В.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_1 ,-

встановив:

Державний виконавець Смілянського МВ ДВС мороз В.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла.

Обґрунтовуючи своє подання зазначила, що на виконанні в Смілянському МВ ДВС перебуває виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду № 2/703/1972/15 від 4 лютого 2016 року. Постановою від 25 лютого 2016 року було відкрите виконавче провадження № 50300302 на виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 316897 грн. 29 коп.

Посилаючись на те, що боржник добровільно рішення не виконує, з метою проведення опису та арешту майна боржника, державний виконавець Мороз В.В. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець Смілянського МВДВС ГТУЮ у Черкаській області Мороз В.В. не з`явився, однак надав до суду заяву в якій вказав, що наполягає на вимогах подання, просить суд його задовільнити та провести розгляд у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки державний виконавець в судове засідання не з`явився то відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію державного виконавця, суд вважає, що подання належить задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 18 цього Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Судом встановлено, що на виконанні у Смілянському МВ ДВС перебуває виконавчий лист Смілянського міськрайонного суду № 2/703/1972/15 від 4 лютого 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 316897 грн. 29 коп.

У відповідності з постановою виконавче провадження № 50300302 було відкрите 25 лютого 2016 року.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем вчинялось ряд дій для виявлення доходу або майна боржника.

Окрім того державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за місцем проживання боржника, однак двері вона не відчиняла, що підтверджується наданими актами державного виконавця.

На виклики до Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області не реагує, заборгованість жодного разу не сплатила.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону за рішеннями майнового характеру боржник зобов`язаний подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

На виконання наведених вимог закону ОСОБА_1 не направила до виконавчої служби декларацію про свої доходи та майно.

Постановою державного виконавця від 25 лютого 2016 року було накладено арешт на майно боржника та заборону на його відчуження.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна боржник є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ОСББ «Мазура, 20» № 90 від 19 червня 2019 року за вище вказаною адресою зареєстрована лише ОСОБА_1 . Малолітні та неповнолітні діти за даною адресою не зареєстровані.

З огляду на викладені обставини, суд вважає примусове проникнення до житла боржника, залишається єдиним можливимзаходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові.

Згідно з вимогами п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Суд враховує, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність виконавчого провадження. Згіднокопії поштового відправлення постанову про відкриття провадження та про арешт майна боржнику було відправлено заказним листом з увідомленням та вона його отримала.

Суд також враховує, що згідно боржник після винесення рішення про стягнення боргу, жодного разу кошти не сплатила та борг станом на день звернення до суду з даним поданням складає 316897 грн. 29 коп.

З наданих суду актів від 18 квітня 2018 року, 14 червня 2018 року, 19 серпня 2019 року встановлено, що під час виходу до місця проживання боржника, а саме до квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 двері не відчиняла.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Таким чином, боржник вчиняє дії спрямовані на перешкоджання держаному виконавцю у проведенні виконавчих дій.

Примусове проникнення до житла є одним з крайніх заходів, пов`язаних з примусовим виконанням рішень судів, недоторканість житла є конституційною гарантією.

Проаналізувавши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження додані до подання, суд приходить до переконання, що подання державного виконавця є обґрунтованим, оскільки, як встановлено судом, в ході виконавчого провадження виконавцем вжито всіх можливих, передбачених законом заходів для виконання виконавчого документа, зокрема, неодноразово здійснювався виїзд за місцем знаходження житлового приміщення, належного боржнику.

Подання державного виконавця містить докази того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлялася про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та вилучення майна, але чинить цьому перешкоди, не надає доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій. Відповідно до чинного законодавства України державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та повно.

Отже, за змістом наведених норм слід дійти висновку, що станом на час порушення питання про необхідність входження у житлове приміщення боржника та на підставі рішення суду, уповноважена особа органу примусового виконання зобов`язана дотриматись встановленого законодавством порядку проведення виконавчих дій від часу відкриття провадження, як це визначено нормами Закону України «Про виконавче провадження», що має місце вданому випадку.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії та бездіяльність боржника призводять до тривалого невиконання рішення суду, що тягне за собою порушення строків його виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

За таких обставин подання державного виконавця підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 258-261, 439 ЦПК України,-

ухвалив:

Подання державного виконавця Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мороз В.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_1 - задоволити повністю.

Надати дозвіл державному виконавцю Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Мороз Віталію Володимировичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: В.О. Прилуцький