Справа № 487/2385/19
Провадження № 2/487/1429/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09.08.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Кожина В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення 23-х років або до закінчення навчання.

В обґрунтування позову позивач вказала, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Від народження вона проживала разом з матір`ю та знаходилася на її утриманні. З 01.09.2018 р. вона є студенткою першого курсу денної форми підготовки СВО «Бакалавр», факультету агротехнології Миколаївського національного аграрного університету. Навчається за контрактом, за навчання на першому курсі за 2 семестри сплачено 6600 грн. Крім того, вона проживає у гуртожитку, за що сплачено 4311 грн. за рік. Оскільки позивач навчається на денній формі, вона не працює та особистого доходу не має, проте їй потрібні кошти на одяг, харчування, канцелярське обладнання тощо, дохід матері, яка їй допомагає, покриває не більше половини потреб. Відповідач ніяким чином їй не допомагає, спілкування вони не підтримують. Позивач вважає, що оскільки відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, тяжкими та хронічними хворобами не страждає, інших осіб на утриманні не має, він зобов`язаний і має можливість сплачувати аліменти на час навчання в розмірі 1500 грн.

Позивач та її представник в підготовчому судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволенні. В судовому засіданні позивач не була присутньою, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що він є інвалідом 3 групи, внаслідок чого звільнений від певних категорій професій та не може обіймати певні посади. Інвалідність встановлена до 1 липня 2010 року. Він страждає на ряд захворювань, у зв`язку з чим кожного року проходить обстеження у лікарні та перебуває на періодичному стаціонарному лікуванні, а оскільки хвороба прогресуюча, він потребує постійного медичного нагляду. Стабільного доходу він не має, отримує лише пенсію в сумі 1497 грн., яка за останні 6 місяців є незмінною. Відповідач вказує, що дохід, який отримує, витрачає на ліки, тому сам потребує додаткових коштів, які позичає у знайомих, а також отримує допомогу від жінки, яка також отримує пенсію. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1500 грн., як просить позивач, він не має можливості.

В судові засідання, призначені на 10.07.2019 р. та 09.08.2019 року відповідач не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст. 201 СК).

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.11.2000 р. та свідоцтвом про встановлення батьківства, видане 08.11.2000 р. серія НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою Миколаївського національного аграрного університету від 27.12.2018 р. позивач ОСОБА_1 є студентом контрактної форми першого курсу денної форми підготовки СВО "Бакалавр" факультету агротехнологій Миколаївського національного аграрного університету, навчання закінчується у червні 2022 року. У зв`язку з навчанням на денній формі позивач не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Крім того, позивач проживає у гуртожитку від університету в АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим сплачує за проживання, за рік навчання сплачено 4 311 грн.

Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА №544791 від 18.06.2018 р. відповідачу встановлено третю групу інвалідності до 01.07.2020 р.

Згідно з довідками, які видані Управлінням ПФУ Вознесенського об`єднаного управління ПФУ 16.05.2019 р., 21.05.2019 р., відповідач отримує пенсію по інвалідності, щомісячний розмір якої складає 1497 грн., за період з грудня 2018 по травень 2019 р. відповідач отримав 8982 грн.

Мати позивачки - ОСОБА_3 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи довічно, отримує пенсію по інвалідності, розмір якої з грудня 2018 року по травень 2019 року становить 11392,17 грн.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки саме у розмірі 1 500 грн., оскільки він перевищує мінімальну пенсію відповідача. Суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_1 на час її навчання в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 28.03.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 280-283, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК, ст.ст. 182, 191, 199- 201 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 300 (триста) гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову, тобто з 28.03.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 16.08.219 року.

Суддя Т.А.Карташева