Справа № 562/2720/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03.09.2019 року м.Здолбунів

Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі судді Чорного І.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спадкового нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема:

- всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив ціну позову в розмірі 82947 грн., та подав до суду квитанцію про сплату судового збору в розмірі 829 грн. 74 коп.

При цьому, позивачем не надано суду документів щодо оцінки указаної частини спадкового нерухомого майна, а відтак, у зв`язку з відсутністю оціночної документації, реальну вартість спірного майна визначити неможливо, а отже неможливо дійти висновку про дійсну ціну позову і з огляду на це суму необхідного до сплати позивачем судового збору.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір з розрахунку 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн. станом на 2019 рік.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», у ч. 1 статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1921 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Під дійсною вартістю, як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивачем в позовній заяві зазначено ціну позову 82947 грн.,виходячи з інвентаризаційної вартості, яка міститься в технічному паспорті на житловий будинок.

Проте, вказана сума не є належним підтвердженням вартості нерухомого майна, оскільки складена станом на 11 квітня 2011 року, що унеможливлює визначитися з розміром судового збору, який слід сплатити позивачу за подання даного позову. Будь-яких інших доказів у підтвердження того, що зазначена сума є дійсною (ринковою) вартістю указаної частини спадкового нерухомого майна позивачем не надано.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи, що позивачем сплачено судовий збір за подачу до суду позову майнового характеру в розмірі 829 грн. 74 коп., що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, останній не звертався до приватних підприємств, які мають ліцензію, з метою здійснення оцінки майна на яке просить визнати право власності, суд вважає за необхідне попередньо встановити розмір судового збору за подання позову майнового характеру в сумі 2000 грн.

На момент подання заяви до суду, судовий збір за розгляд справи позивачем був сплачений в розмірі 829 грн. 74 коп., а тому, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 1170 грн. 26 коп.

У разі надання позивачем звіту щодо вартості спірного майна, позивач має право сплатити судовий збір, виходячи з розміру нерухомого майна згідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції.

При подачі позову до Здолбунівського районного суду Рівненської області судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Здолбунівському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993013; банк отримувача: ГУДКСУ в Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 7171; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Здолбунівський районний суд Рівненської області, (суду).

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так як зміст позову - це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України) не указано як порушені права позивача. У позовній заяві відсутня інформація про те, чи звертався позивач в нотаріальну контору для одержання свідоцтва про право на спадщину на зазначену у позові частину спадкового нерухомого майна, жодних доказів на підтвердження цього не надав. Подані ОСОБА_1 до суду документи не містять мотивованої письмової постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, позивачем порушено вказаний порядок, оскільки останній звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на частину спадкового нерухомого майна, однак не додав доказів того, що відсутні умови для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільногопроцесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину спадкового нерухомого майна залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Чорний