ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 січня 2019 року

м. Харків

справа № 2-1904/08/15

провадження № 22-ц/818/559/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Харківська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2008 року в складі судді Шмадченка С.І.,

у с т а н о в и в:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2008 року позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований двоповерховий житловий будинок літ. «С-2» - приміщення першого поверху № 3-1, № 3-2, № 3-3, № 3-4, № 3-5, другого поверху № 3-6, № 3-7, № 3-8, № 3-9, № 3-10, крильце літ. «С», загальною площею 180, 4 кв.м., житловою площею 106,7 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1. Зобов'язано Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» провести правову реєстрацію вказаної самовільної прибудови за ОСОБА_1

Рішення мотивовано тим, що згідно договору купівлі-продажу від 04 серпня 2007 року позивач є власником житлового будинку з прибудовами літ. «А-1» загальною площею 44,6 м кв., який розташований на земельній ділянці площею 732 м кв. за адресою: АДРЕСА_1. Цей будинок зареєстрований в КП «ХМ БТІ» за позивачем (а. с. 5, том 1).

У 2007 році позивач на місці старого будинку Літ. «А-1» побудував новий спірний житловий будинок. 29 листопада 2007 року КП «ХМ БТІ» видало позивачу технічний паспорт на спірний житловий будинок (а. с. 12-15, том 1). Таким чином позивач згідно частини другої статті 331 ЦК України створив нове нерухоме майно, право власності на яке виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно технічного висновку Харківської національної академії міського господарства від 10 січня 2008 року «Про стан будівельних конструкцій індивідуального житлового будинку Літ. «С-2» по АДРЕСА_1 та можливості його подальшої експлуатації» спірний житловий будинок відповідає архітектурним, санітарним та пожарним нормам та може експлуатуватися за своїм призначенням (а. с. 18 - 28, том 1). Київський районний відділ міста Харкова Головного управління в Харківській області Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не заперечує проти збереження самовільно побудованого спірного житлового буднику при умові дотримання правил пожежної безпеки в Україні (а. с. 10, том 1). Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи спірний житловий будинок відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і «може бути затверджений».

Суду надано достатньо доказів для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок відповідно до положень частини п'ятої статті 376 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 яка представляла інтереси ОСОБА_3 (особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції), який вважав, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції були порушені його права та законні інтереси, задоволено - скасовано рішення Київського районного суду міста Харкова від 08 квітня 2008 року та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що здійснення позивачем будівництва спірного житлового будинку порушує права ОСОБА_3 Його будинок № АДРЕСА_1 знаходиться у безпосередній близькості від спірного житлового будинку. Після побудови спірного житлового будинку рівень інсоляції земельної ділянки ОСОБА_3 значно знизився, внаслідок чого він обмежений в можливості вирощувати на своїй прибудинковій території овочі та багаторічні насадження. Через побудований спірний житловий будинок на земельну ділянку ОСОБА_3 попадає недостатня кількість сонячних променів, що негативно відобразилося на його здоров'ї. З даху спірного житлового будинку ллється багато води після дощу на його подвір'я в зв'язку з відсутністю водовідвідних шляхів та каналів. Це призводить до змивання родючого шару ґрунту на земельній ділянці ОСОБА_3, внаслідок чого погіршуються природні властивості відповідної земельної ділянки. Крім того, ОСОБА_3 не надавав будь-якого дозволу на будівництво на земельній ділянці, сусідній з його земельною ділянкою, спірного житлового будинку, проект будівництва спірного житлового будинку та технічна документація, пов'язана з цим, з ОСОБА_3 не погоджувались.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що його рішенням про визнання права власності позивача на спірний житловий будинок порушуються права та законні інтереси ОСОБА_3 Отже, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального права та помилково дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок.

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 на підставі поданих до суду апеляційної інстанції кількох фотографій певного будинку біля паркану (а. с. 52-55, том 2), посилався на порушення спірним самочинним будівництвом його прав як сусіда, виходячи з принципів добросусідства. З огляду на те, що сторони спору не були присутні у судовому засіданні, доказів та пояснень в рамках такого судового засідання не надавали, висновки апеляційного суду щодо порушення прав ОСОБА_3 всупереч положенням статей 60, 212-214 та 303 ЦПК України 2004 є такими, що ґрунтуються на припущеннях.

За умови відсутності обставин, передбачених частинами 1-4 статті 376 ЦК України відповідне нерухоме майно підлягає знесенню. При цьому в контексті частини четвертої статті 376 ЦК України повинні бути порушені права інших осіб саме на земельну ділянку, оскільки права інших осіб, відмінні від права на земельну ділянку, підлягають захисту відповідно до частини 7 статті 376 ЦК України у разі відхилення від проекту, істотного порушення будівельних норм та правил шляхом здійснення перебудови і, лише у випадку неможливості такої перебудови або відмови від такої перебудови майно підлягає знесенню. При цьому стаття 376 ЦК України не встановлює, що знесенню або перебудові підлягає лише майно, щодо якого не оформлено право власності. Всі зазначені обставини входять до предмету доказування і підлягають встановленню судом.

Апеляційний суд Харківської області, задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 шляхом скасування рішення суду першої інстанції про визнання права власності на самочинно збудоване майно з підстав порушення прав ОСОБА_3, усі зазначені вище фактичні обставини справи не встановив не зробив висновку чи поновлюються права ОСОБА_3 шляхом скасування права власності на майно, чи з огляду на підстави подання апеляційної скарги вони підлягають поновленню іншим шляхом, передбаченим статтею 376 ЦК України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-УШ), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України в редакції Закону № 2147-УШ провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

21 січня 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктом 1 частиною 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини 1 статті 255 ЦПК України).

Наслідки закриття провадження у справі в зв'язку з відмовою позивача від позову, передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України, ОСОБА_1 відомі та зрозумілі про, що зазначено в заяві.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 206, 373, 374 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2008 року - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її підписання суддями безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 24 січня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова