провадження № 2/521/568/19
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

06 лютого 2019 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Лефтеровій О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання положення договору про іпотечний кредит та додаткової угоди недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання положення договору про іпотечний кредит та додаткової угоди недійсними, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем укладений договір про іпотечний кредит № 58-02/270, згідно якого банк надав позивачу кредит в розмірі 250000 гривень зі сплатою процентів у розмірі 15,5% на рік, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2027 року.

30.05.2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем укладений договір № 58/-02/549 про внесення змін до договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року, згідно умов якого процентна ставка за кредитом змінена до 20,0% на рік.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступник - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступило право вимоги за договором про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Оскільки позивач вважає, що підвищення кредитної ставки за договором відбулось неправомірно, вона вимушена звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги просить суд визнати недійсним п. 3.9 договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року та визнати недійсним договір № 58/-02/549 від 30.05.2008 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовниз вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, а також просила застосувати строки позовної давності.

Представник ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступник - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладений договір про іпотечний кредит № 58-02/270, згідно якого банк надав позивачу кредит в розмірі 250000 гривень зі сплатою процентів у розмірі 15,5% на рік, з кінцевим терміном повернення до 24.12.2027 року.

30.05.2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладений договір № 58/-02/549 про внесення змін до договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року, згідно умов якого процентна ставка за кредитом змінена до 20,0% на рік.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року, ПАТ «Промінвестбанк» (правонаступник - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») відступило право вимоги за договором про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Твердження позивача щодо неправомірного підвищення кредитної ставки за договором є цілком безпідставними та такими, що не ґрунтуються на діючому законодавстві України.

При підписанні договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року та договору № 58/-02/549 від 30.05.2008 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, в тому числі дотримані всі вимоги щодо змісту та форми їх укладення, доказів підтверджуючих примушення укладання вказаних договорів позивачем не надано.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина п'ята статті 261 ЦК України визначає початок перебігу позовної давності у зобов'язаннях з визначеним або невизначеним строком виконання.

Так згідно із цією нормою за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня. коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Правило цієї норми є спеціальним, тобто застосовується й тоді, коли заінтересована особа не знала і не могла знати про порушення свого права.

Разом з тим положення частини п'ятої статті 261 ЦК України застосовуються до вимог про зобов'язання сторін (щодо виконання правочину), а не до вимог про недійсність правочину.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Отже, перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

З дня укладення договору № 58/-02/549 від 30.05.2008 року про внесення змін до договору про іпотечний кредит № 58-02/270 від 27.12.2007 року до дня звернення позивачем з позовом до суду, а саме 23.06.2018 року минуло більше десяти років, що свідчить про пропуск строку позовної давності позивачем при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256, 257, 261, 267, 526 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Альфа-Банк» про визнання положення договору про іпотечний кредит та додаткової угоди недійсними відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк