ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» грудня 2019 року

м. Харків

справа № 645/9227/15-ц

провадження № 22ц/818/5761/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

заявник - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В.,

заінтересовані особи - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової Ангеліни Володимирівни на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року в складі судді Бондарєвої І.В.

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року поштою приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова Ангеліна Володимирівна через представника звернулась до суду зі скаргою, заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

У травні 2019 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. до суду надійшла заява про не підтримання скарги внаслідок її задоволення порушником із вимогою про розподіл судових витрат, в якій з посиланням на отримання постанови органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, з приводу не надсилання якої подавалась скарга, просила закрити провадження у справі у зв`язку із повним задоволенням її скарги та стягнути на її користь судові витрати у сумі 2000,00 грн з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 липня 2019 року скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. на бездіяльність органу державної виконавчої служби - залишено без розгляду.

Щодо заяви скаржника в частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області судових витрат по оплаті правової допомоги зазначено, що частина 2 статті 142 ЦПК України не може бути застосована за аналогією при розгляді скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби, оскільки виконавча служба не є учасником процесу, та така вимога виходить за межі вимог скаржника у даному процесі.

У серпні 2019 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. через представника до суду надійшла заява про розподіл судових витрат.

Заява мотивована тим, що усунення порушення її прав здійснено виконавцем вже після подання скарги та прийняття її до провадження судом, отже, вона має право на розподіл судових витрат, а саме витрат на правову допомогу з покладенням цих витрат на державну виконавчу службу.

Вказала, що вже подавала заяву про розподіл судових витрат, однак в резолютивній частині ухвали суду чітко не зазначено, чи задоволена її вимога, чи відмовлено їй в задоволенні цієї вимоги.

Просила винести додаткове рішення і стягнути на її користь судові витрати у розмірі 2000,00 грн з порушника прав - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року у задоволенні заяви приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду про відмову в ухваленні додаткового рішення приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та задовольнити її заяву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн та стягнути на її користь судові витрати у розмірі 2000,00 грн з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області; вирішити питання щодо судових витрат за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, та як доводи апеляційної скарги виклала вимоги заяви про розподіл судових витрат, поданої до суду першої інстанції.

Вказала, що звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, оскільки їй вчасно не було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та усунення порушення її прав, а саме, направлення копії постанови здійснено вже після подання нею скарги та прийняття її судом до провадження, тому вона має право на відшкодування витрат, понесених на правову допомогу у зв`язку з поданням скарги, та висновок суду про відмову їй в таких вимогах є помилковим.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

03 грудня 2019 року від представника ОСОБА_2 надійшла заява про врахування висновку Верховного Суду від 27 березня 2019 року щодо стягнення з державної виконавчої служби витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія мотивована тим, що додаткове рішення може бути ухвалено у випадку закінчення провадження у справі та прийняття рішення, а не ухвали, та мотивуючи ухвалу про залишення скарги на бездіяльність державного виконавця без розгляду суд вирішив питання щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, отже підстав для ухвалення додаткового рішення не вбачається.

У частинах першій, третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Тлумачення змісту положень статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні суду першої інстанції перебувала скарга приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В., заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 , на бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2019 року скаргу прийнято до провадження та призначено судове засідання (а. с. 154-155).

Інтереси приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. під час розгляду скарги представляв адвокат Яценко А.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 15 листопада 2017 року, додаткової угоди до нього від 26 березня 2019 року та ордеру від 15 листопада 2017 року (а. с. 150, 166, зворот).

У травні 2019 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. до суду надійшла заява про не підтримання скарги внаслідок її задоволення з вимогою про розподіл судових витрат, в якій вона просила закрити провадження у справі у зв`язку із повним задоволенням її скарги та стягнути з органу державної виконавчої служби судові витрати на правову допомогу у сумі 2000,00 грн (а. с. 164).

На підтвердження обсягу наданої правової допомоги та розміру витрат на її надання до заяви долучено акт приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання професійної правничої допомоги з детальним описом робіт/послуг, виконаних адвокатом Яценком А ОСОБА_3 О. станом на 04 травня 2019 року за договором про надання правової допомоги від 15 листопада 2017 року (а. с. 166-170), та оригінал квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 06 травня 2019 року про сплату витрат за вказаним договором у розмірі 2000,00 грн (а. с. 171).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 липня 2019 року скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. на бездіяльність органу державної виконавчої служби - залишено без розгляду.

Щодо заяви скаржника в частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області судових витрат по оплаті правової допомоги судом зазначено, що частина 2 статті 142 ЦПК України не може бути застосована за аналогією при розгляді скарги на бездіяльність органу державної виконавчої служби, оскільки виконавча служба не є учасником процесу, та така вимога виходить за межі вимог скаржника у даному процесі.

10 серпня 2019 року поштою приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В. подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат, яку постановою Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року залишено без задоволення, а ухвалу суду від 11 липня 2019 року без змін (а. с. 216-218). Судові рішення є чинними.

Цього ж дня, 10 серпня 2019 року поштою приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В. подала до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, у задоволенні якої оскаржуваною ухвалою суду відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи в ухвалі суду про залишення скарги приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. на бездіяльність органу державної виконавчої служби без розгляду, суд першої інстанції виклав висновок щодо безпідставності, на його думку, вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та в цій частині ухвалу суду переглянуто судом апеляційної інстанції і залишено її без змін.

Таким чином, питання про стягнення судових витрат, яке приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В. ставить у заяві про ухвалення додаткового рішення, судом першої інстанції фактично вирішено ухвалою про залишення її скарги без розгляду. За таких умов, підстави для ухвалення судом додаткового рішення щодо стягнення судових витрат відсутні.

Крім того, судом першої інстанції не ухвалено рішення у справі, а постановлено ухвалу про залишення скарги на бездіяльність державного виконавця без розгляду, та нормами ЦПК України не передбачено інституту додаткової ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції в межах перегляду ухвали суду про відмову в ухваленні додаткового рішення позбавлений можливості вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення на користь заявника витрат на правову допомогу, оскільки предметом розгляду є лише повнота рішення, а саме наявність підстав для ухвалення додаткового рішення судом першої інстанції.

Отже, спосіб захисту прав, обраний заявником, не є ефективним та не призведе до поновлення її прав.

Разом з тим, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьова А.В. не позбавлена права на оскарження ухвали суду про залишення скарги на бездіяльність державного виконавця без розгляду та постанови суду апеляційної інстанції, якою цю ухвалу в частині розподілу судових витрат залишено без змін, у касаційному порядку. Доводи її апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову в ухваленні додаткового рішення по суті є вимогами касаційної скарги, однак не є підставами для ухвалення додаткового рішення.

Посилання представника ОСОБА_2 на висновок Верховного Суду від 27 березня 2019 року є недоречним, оскільки в даному випадку розглядається апеляційна скарга на ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення суду щодо стягнення судових витрат за заявою заявника, в якій фактично викладено доводи та вимоги касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, перегляд якої не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Виходячи з того, що підстави для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення відсутні, судова колегія дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм процесуального права, та підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки апеляційна скарга приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової А.В. задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст.367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Дєгтярьової Ангеліни Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.