Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 204/4437/18

провадження № 61-3669ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» (далі - ДП «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»), Державної казначейської служби України, яку уточнив 02 липня 2018 року, в якій остаточно просив стягнути з Казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь 60 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок тримання в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», що принижує гідність, поводження в порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, 15 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить указані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційне провадження в частині оскарження заявником рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині треті цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року необхідно відмовити.

Разом з тим, касаційна скарга ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору у даній справі на підставі пункту 13 частини другої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Оскільки, відповідач ДП «Дніпровська установа виконання покарань № 4» не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, а вимоги позову у цій справі за свої предметом та підставами не пов'язані з відшкодуванням шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, то положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» до вимог ОСОБА_1 застосуванню не підлягають.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання та касаційної скарги на судові рішення у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції у цій справі становить 384,20 грн (1921,00 грн х 0,2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 лютого 2019 року залишити без руху та надати для усунення

зазначених вище недоліків строк до 06 травня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак