ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6013/19 Справа № 173/2118/18 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк",

на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" про стягнення безпідставно знятих з рахунку коштів та компенсації за завдані моральні та фізичні страждання, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 у вересні 2018 року звернувся до суду з позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк", в якому просить стягнути з відповідача на його користь втрачену ним грошову суму 16318 грн., 40 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому відкрито банківський рахунок та здійснюються обслуговування в ТВВБ П типу № 10003/0588 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк». 11 жовтня 2016 року з його картки «Ощабданку» невідомими особами було викрадено з його пенсійного карткового рахунку кредитні кошти в сумі 16 318, 40 грн. про крадіжку йому стало відомо 19 жовтня 2016 року, коли він намагався зняти гроші з банкомату. В цей же день він звернувся до відділення поліції м. Верхньодніпровська та надав всю необхідну інформацію про факт крадіжки в нього грошей. За його заявою порушено кримінальне провадження про факт крадіжки грошей з його пенсійного карткового рахунку.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року зобов`язано ПАТ «Державний ощадний банк України» поновити позивачу кредитну лінію. Дане рішення апеляційним судом Дніпропетровської області залишено без змін.

07 листопада 2016 року він звернувся до АТ «Ощадбанк» з проханням повернути гроші на його рахунок, оскільки вони були викрадені внаслідок відсутності належного захисту його рахунку. Але відповідач йому в цьому відмовив. Отримавши відповідь про відмову повернути йому грошові кошти на рахунок, він побоюючись наростання відсотків за зняті незаконним шляхом кредитні грошові кошти, змушений був позичити гроші у знайомих та друзів та покласти на рахунок, з якого були викрадені грошові кошти та взагалі закрити кредитну лінію. Проте вказаний факт з його сторони абсолютно не виявився фактом визнання боргу перед банком, тому просить стягнути з банку внесені ним грошові кошти на погашення кредиту, що й стало підставою звернення до суду.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року частково задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 16 200 грн., безпідставно списаних з карткового рахунку № 1320 11 жовтня 2016 року та внесені ОСОБА_1 на рахунок банку 06 січня 2017 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням банк, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на недоведеність заявлених позовних вимог, оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження внесення грошової суми в рахунок погашення заборгованості на картковий рахунок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 березня 2013 року між ОСОБА_1 та АТ «ОЩАДБАНК» (ПАТ «Державний ощадний банк України») укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки.

Заявою від 10 серпня 2015 року пенсіонер ОСОБА_1 просив АТ «ОЩАДБАНК» встановити йому кредитний ліміт на картку у сумі 29 000грн.

21 серпня 2015 року між АТ «ОЩАДБАНК» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір, згідно умов якого останньому відкрито рахунок на умовах тарифного пакету «Пенсійний», надано картку та встановлено кредитний ліміт у сумі 29 000грн.

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів із заявою про крадіжку 11 жовтня 2016 року грошових сум з його картки в АТ «ОЩАДБАНК».

Постановою слідчого СВ Верхньодніпровського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 16 грудня 2016 року закрито кримінальне провадження з посиланням на неможливість встановити розмір вкрадених коштів та на малозначність діяння. що не заподіяло істотної шкоди. Прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури від 06. березня 2017 року вказана постанова скасована як незаконна.

02 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «ОЩАДБАНК» із заявою, у якій посилався на те, що на його мобільний телефон зателефонував працівник служби безпеки банку та повідомив про намагання невідомої особи зняти з його картки грошові кошти та перевести його до іншого банку. Вказаний працівник знав номер його картки, пін-код та запропонував встановити додатковий захист на картку, на що він погодився. Проте 19 жовтня 2016 року він дізнався, що на картці немає грошей. Вважав, що грошові кошти зняті з його картки за допомогою працівників банку та просив встановити винних осіб та вирішити питання про повернення йому грошової суми у розмірі 16 200грн.

У відповіді від 23 листопада 2016 року АТ «ОЩАДБАНК» повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахування коштів з його карткового рахунку здійснені 11 жовтня 2016 року безготівковим шляхом через мережу Інтернет та про те, що несанкціонований доступ до карткового рахунку міг статися при наявності доступу сторонніх осіб до платіжної картки та/або при наданні ним самим стороннім особам персональної інформації щодо картки. Згідно Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в АТ «ОЩАДБАНК», саме клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про логін, пароль, картковий пароль, ПІН , строк дії, номер картки та несе ризик та відповідальність за їх несанкціоноване використання.

Згідно електронного повідомлення процесингового центу департаменту електронної комерції та платіжних засобів ПАТ «Державний ощадний банк України» 11 жовтня 2016 року транзакції за карткою НОМЕР_4 здійснено через систему «Ощад24/7» у вигляді відправлених на номер телефону НОМЕР_1 та підтверджених СМС-паролів, а переказ коштів у сумі 16 200грн. відправлено банком на змінений номер телефону НОМЕР_2 на картку ПАТ «Альфа Банк» 535…100.

Дані обставини встановлені постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року та в силу ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають.

Таким чином, судом встановлено, що з карткового рахунку позивача 11 жовтня 2016 року було незаконно переховані грошові кошти у сумі 16 200 грн.

З наданих банком пояснень судом встановлено, що 25 серпня 2015 року ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт по картковому пенсійному рахунку № НОМЕР_3 (альтернативний номер після зміни плану рахунків АТ "Ощадбанк" - НОМЕР_3) у сумі 29 000 грн.

06 січня 2017 року було здійснено поповнення зазначеного карткового рахунку на суму 25 500 грн., з яких в той самий день - 06 січня 2017 року списано 25 334, 85 грн. в рахунок погашення кредиту.

10 січня 2017 року даний кредитний ліміт закрито.

Вказані транзакції по картковому рахунку також підтверджується наданою банком випискою по рахунку позивача. Також дані обставини не заперечуються сторонами.

Як вже було встановлено судом 11 жовтня 2016 року з картки позивача було списано грошові кошти у сумі 16 200 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість. 06 січня 2017 року з карткового рахунку ОСОБА_1 було списано 25 334, 85 грн. в рахунок погашення кредиту, в тому числі заборгованості у сумі 16 200 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем доведено внесення коштів у сумі 16 200 грн. в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у зв`язку з незаконним перерахуванням грошових коштів з рахунку позичальника.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року, зобов`язано ПАТ «Державний ощадний банк України» поновити позивачу кредитну лінію. Дане рішення апеляційним судом Дніпропетровської області залишено без змін.

Також вказаним рішенням суду від 22 листопада 2017 року відмовлено в задоволені позовних вимог про стягнення з банку втрачену грошову суму з картки у подвійному розмірі 32 636, 80 грн. у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Разом з цим, в межах даної цивільної справи розглядаються позовні вимоги щодо стягнення з банку грошової суми у розмірі 16 200 грн. з данням позивачем відповідних та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження у даній справі, у зв`язку з тим що ОСОБА_1 вже заявлялись дані позовні вимоги та судом було відмовлено, не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні іншої справи були розглянуті вимоги щодо іншої суми та відмовлено у зв`язку з недоведеністю, що не позбавляє позивача можливості звернення до суду з вимогами з наданням суду належних доказів.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи погашення заборгованості за кредитом позичальником 06 січня 2017 року до ухвалення судового рішення про зобов`язання банка поновити кредитну лінію позивача, кошти внесенні в рахунок погашення боргу підлягають поверненню, оскільки судовим рішенням від 22 листопада 2017 року було встановлено незаконність їх перерахування, що виключає цивільно-правову відповідальність позивача щодо погашення кредиту у сумі 16 200 грн.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко М.О. Макаров