"18" січня 2019 р. Справа № 363/282/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення суми авансу, штрафних санкцій, суму пені та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення суми авансу, штрафних санкцій, суму пені та моральної шкоди.

17 січня 2019 року ОСОБА_1 разом із позовною заявою, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у порядку ст. 149-153 ЦПК України, у якій позивач просить надіслати відповідні запити до реєстраційної служби Закарпатської області для встановлення нерухомого майна відповідача ОСОБА_2 і накласти арешт на майно та надіслати запит до Головного Сервісного центру Закарпатської області для встановлення реєстрації рухомого майна за відповідачем по справі ОСОБА_2, та накласти арешт на майно.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 1, 2, 3. ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з предявленням позову; після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Вишгородського районного суду від 18 січня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору підряду, стягнення суми авансу, штрафних санкцій, суму пені та моральної шкодизалишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1ст. 151 ЦПК України, а саме в заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, також не містить захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Крім цього, беручи до уваги Постанову Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 16 від 26 грудня 2011 року, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з імперативними приписами ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 фактично просить суд витребувати докази, шляхом витребування інформації про наявність рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 та у своїй заяві посилається на обставини, які викладені у позовній заяві.

Отже, ОСОБА_1 не зазначив у своїй заяві вид забезпечення позову, визначений ч. 1 ст. 150 ЦПК України та не зазначив, які є підстави для цього.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову з вимогами, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, з яких вбачається, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За таких обставин, у разі неможливості самостійно надати докази по справі, ОСОБА_1 потрібно звернутись до суду з окремою заявою про витребування доказів.

Разом з тим, вважаю за необхідне розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149,150, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Д.Рудюк