Справа № 452/2491/17 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/1795/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м.Львів

Справа № 452/2491/17

Провадження № 22ц/811/1795/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Самбір 9 липня2018 року у складі судді Кравціва В.І.,

у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

встановив:

28 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики від 18 серпня 2015 року в сумі 419 520 грн. та 419 520 грн. процентів за прострочення повернення боргу, всього 839 0400 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 серпня 2015 року уклав з відповідачем усний договір позики, згідно якого передав йому грошові кошти у сумі 16 000 доларів США під 4% щомісячно від суми позики з умовою повернення до 18 листопада 2015 року, факт передачі коштів підтверджується відповідною письмовою розпискою, однак після закінчення зазначеного строку відповідач борг не повернув. Вказує, що сума боргу становить 35 840 доларів США, що за курсом НБУ становить 932 341,76 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 липня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 18 серпня 2015 року в сумі 416 224 грн., проценти за договором позики в сумі 516 117, 76 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 9 320 грн., всього - 941 661, 76 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення, дату отримання коштів. Стверджує, що між нам (відповідачем) та позивачем договору позики не укладалося.Зазначає, що 18 листопада 2015 року ним ( ОСОБА_3 ) на виконання умов договору, сплачено позивачу кошти з розрахунку 4% місячних від суми позики за три місяці, а також узгоджено з позивачем терміни та умови повернення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з такого.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

З розписки вбачається, що ОСОБА_3 18 серпня 2015 року отримав від ОСОБА_4 кошти в сумі 16 000 доларів США терміном до 18 листопада 2015 року під 4 відсотки у місяць. У забезпечення цього надана квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Встановлено, що розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики; підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуєотримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Встановлено, що відповідач підтвердив факт отримання від ОСОБА_4 коштів як позику.

ОСОБА_3 зобов`язання за цим договором позики не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, визначений цим зобов`язанням.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання.

Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У розписці зазначено, що кошти надаються під 4 відсотки в місяць, тобто сторони узгодили розмір процентів.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятидесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

У випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним), позичальник зобов`язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

З урахуванням встановленого суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову та стягнення суми позичених коштів та процентів за користування цими коштами у погодженому сторонами розмірі, що відображено в розписці, наданій позичальником.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Залишити рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 9 липня 2018 року без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Судове рішення набрало законної сили 26 грудня 2019 року

Суддя Т.І. Приколота

Дата оформлення 28 грудня 2019 року

Помічник судді М.Б. Борачок