ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/751/18 Номер провадження 22-ц/814/412/19Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко С. М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ряднина І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс Гарант" про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та компенсації за дні відпустки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Стелс Гарант» про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та компенсації за дні відпустки.

Позов мотивований тим, що позивач відповідно до наказу №8-К від 07.04.2017 року працював у ТОВ «Стелс Гарант» на посаді директора даного товариства. Ним, як директором товариства на підставі наказу введений штатний розпис даного товариства, який погоджений загальними зборами учасників, згідно якого посадовий оклад директора становить 1100 грн. З 12.02.2018 року за погодженням з загальними зборами учасників товариства ОСОБА_2 пішов у відпустку строком на 24 календарні дні. Відпускні оплачені не були. При виході з відпустки 09.03.2018 року за місцем роботи, а саме АДРЕСА_1 з'ясувалось, що замок офісу змінено, доступ до приміщення обмежений. При телефонній розмові з тимчасово виконуючим обов'язки директора ТОВ «Єврокредит Інвест» ОСОБА_3 дізнався, що його звільнено. Розрахунків з позивачем проведено не було, документів, що стали підставою звільнення позивач не отримав, а тому вважає, що звільнення проведено без дотримання вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 просив у позові визнати незаконним звільнення його з посади директора ТОВ «Стелс Гарант», поновити його на посаді директора та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та компенсації за дні відпустки в сумі 4395 грн. 06 коп.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стелс Гарант" про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку та компенсації за дні відпустки - відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Позивач у своїй скарзі посилається на те, що ним були надані необхідні суду для розгляд справи документи, зокрема, копія трудової книжки, а також копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Інших підтверджуючих документів надати можливості не мав, оскільки наказ про звільнення позивачу не видавався, запис в трудовій книжці не вносився, так як ОСОБА_2 працював за сумісництвом.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і вбачається з матеріалів справи, що відповідно до наданої позивачем копії наказу за № 8-К від 07.04.2017 року позивач був прийнятий на роботу у ТОВ «Стелс Гарант» на посаду директора з 07.04.2017 року (а. с. 7).

Позивач посилався на те, що в день звільнення з ним не було проведено розрахунок та компенсації за дні відпустки, у телефонній розмові він дізнався, що його звільнено, але у матеріалах справи відсутній наказ про звільнення ОСОБА_2, також у наданій самим позивачем копії трудової книжки відсутні записи про прийняття ОСОБА_2 на роботу та про звільнення останнього, (а.с. 24-26)

У ст.36 КЗпП України передбачені підстави припинення трудового договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтями 12, 11, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Беручи до уваги вищевикладене, та те, що посилання в позовній заяві стосовно звільнення позивача з роботи нічим не підтверджені, записи про прийняття та звільнення з роботи у трудовій книжці ОСОБА_2 відсутні, а також відсутній розрахунок середнього заробітку, місцевий суд прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_2 про те, що записи у трудову книжку не вносились, у зв'язку із роботою позивача за сумісництвом, на увагу не заслуговують.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом МЮУ №58 від 29.07.1993 року, робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом. При цьому, підставою для внесення інформації про роботу за зовнішнім сумісництвом до трудової книжки є довідка про роботу за сумісництвом або копії відповідних наказів, видані неосновним роботодавцем. Однак, як вбачається із копії наказу про прийняття ОСОБА_2 на роботу в ТОВ «Стелс Гарант» від 07.04.2017 року, наданого самим позивачем, у даному наказі відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 прийнятий на посаду директора товариства саме за сумісництвом.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2018 рокута задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 листопада 2018 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов