Постанова

Іменем України

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 761/6346/17

провадження № 61-25348св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: Відділ Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Державна казначейська служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року у складі судді Андрієнко А. М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

16 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, Управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року про відмову у позові.

Ухвалу мотивовано тим, що заявник апеляційної скарги не усунув її недоліки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, направити справу до суду апеляційної інстанції для відкриття апеляційного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18 травня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

14 січня 2019 року ухвалою Верховного Суду вказану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено частини третю, шосту статті 124, частину шосту статті 357, частину шосту статті 358 ЦПК України, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 лютого 2018 року заявнику для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року надано десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, яку заявник отримав 22 лютого 2018 року. Заяву про усунення недоліків ОСОБА_3 здав на поштове відділення 01 березня 2018 року, тобто до закінчення наданого йому судом строку, однак 06 березня 2018 року суд відмовив у відкритті апеляційного провадження з тих підстав, що заявником не усунено недоліки апеляційної скарги у встановлений судом строк.

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу не надходило

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 28 січня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Заяву із зазначенням поважності причин строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 не подав.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_3 отримав 22 лютого 2018 року (а. с. 113).

Станом на 06 березня 2018 року недоліки заявник не усунув, заяву із зазначенням поважності причин строку на апеляційне оскарження до суду не надійшла.

Мотивувальна частина

Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги.

Норми права, які підлягають застосуванню

У статті 129 Конституції Українизакріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право кожного на судовий захист закріплено також у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, Суд тлумачить пункт 1 статті 6 Конвенції як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, які надаються сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду ( справа «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Статтею 354 ЦПК України встановлено строки на апеляційне оскарження, а статтею 356 ЦПК України - вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 358 ЦПК України встановлено, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до матеріалів справи на виконання ухвали Апеляційного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху, заяву про усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_3 здав на пошту 01 березня 2018 року, тобто в межах наданого судом апеляційної інстанції десятиденного строку.

Залишаючи вказану апеляційну скаргу без руху, судом апеляційної інстанції в ухвалі від 13 лютого 2018 року (а. с. 111) роз'яснено заявнику, що відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України недоліки апеляційної скарги необхідно усунути протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Якщо заяву не буде подано у зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Зважаючи, що позивач усунув недоліки апеляційної скарги у строки, встановлені в ухвалі апеляційного суду від 13 лютого 2018 року, однак питання про відмову у відкритті апеляційного провадження судом апеляційної інстанції вирішено раніше строку, передбаченого частиною третьою статті 358 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність висновку суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду

З урахуванням положень статті 129 Конституції України, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ухвала апеляційного суду є такою, що порушує право заявника на доступ до правосуддя, а тому не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання щодо наявності підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року.

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 березня 2018 року скасувати, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О. В.Ступак

Г. І.Усик