Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/167/19
Провадження №: 2/332/630/19
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2019 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Андрюшина Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи №332/167/19 (провадження №2/332/630/19) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, б.1Д) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначено, що відповідно до укладеного договору від 18.12.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 25.12.2018 року складає у загальному розмірі 16029,91грн.. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк», а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі16029,91 грн., а також стягнути понесені судові витрати.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб. З відомостей, наданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської радивих.№01-71/2565 від 15.02.2019 року відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.10.2005 року по 18.06.2018 року, померла28.04.2018 року.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Цивільно-правова відповідальність, як вид юридичної відповідальності, це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов'язків.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава(ст. 48 ЦПК України).

Згідно ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Положеннями ч.2,4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якої стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництвоце заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки особи, яку він замінює. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак, лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що позов АТ КБ «Приватбанк» предявлено до суду у січні 2019 року до вже померлої 28.04.2018 року ОСОБА_1, про що стало відомо суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, положення статті 55 ЦПК України щодо процесуального правонаступництва не можуть бути застосовані у даному випадку.

Пунктом першим частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, на даний час відсутні підстави для відкриття провадження у справі стосовно відповідача ОСОБА_1, як особи, цивільна процесуальна правоздатність якої припинилася у звязку з її смертю.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, у відкритті провадження у даній цивільній справі слід відмовити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року справа № 654/3924/15-ц(провадження № 61-1613 св 17).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити АТ КБ «Приватбанк»у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, внаслідок смерті фізичної особи, до якої предявлено позов.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 186, 259-261ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала постановлена та підписана суддею 19 лютого 2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.