П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2019 року місто Київ

справа № 756/16479/16-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/804/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Андрієнко А.М., Вербової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Луценко О.М. від 26 липня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк", звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2012 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору утворилася заборгованість в розмірі 10 263 грн. 14 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Згідно відповіді Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1

Посилаючись на те, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 263 грн. 14 коп.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 263 грн. 14 коп., а також сплачений судовий збір в розмірі 1 378 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що обов`язок задоволення вимог кредитора спадкоємцями обмежується вартістю спадкового майна, одержаного у спадщину, проте після смерті ОСОБА_4 спадкового майна

не залишилось, а тому висновок суду прозадоволення позову є помилковим, крім того, банком було пропущено шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" не скористався.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" в суд апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 30 листопада 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання згідно з умовами договору.

У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного між сторонами договору, у ОСОБА_4 виникла заборгованість у розмірі 10 263 грн. 14 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 187).

30 січня 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" як кредитор померлого боржника ОСОБА_4 була направлена претензія до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори.

Відповідно до повідомлення нотаріальної контори від 22 березня 2016 року № 1345/02-14, спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є його мати - ОСОБА_1 ; дружина - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3

6 липня 2016 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з вимогою до відповідачів про сплату заборгованості за кредитом (а. с. 53).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі, як спадкоємці, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 , зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги банку про повернення кредитної заборгованості.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статі 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статі 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 1 статі 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони

зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статі 1219, стаття 1282 ЦК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Крім того, порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статі 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статі 1220 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статі 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статі 1268, статі 1269 ЦК України.

Так, згідно з частинами 3 - 4 статі 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами 2 - 4 статі 1273 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статі 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Проаналізувавши наведені норми права, слід дійти висновку, що у випадку прийняття спадкоємцем спадщини, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від 17 квітня 2013 року в справі N 6-18цс13, від 8 квітня 2015 року в справі N 6-33цс15.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, з витребуваної судом апеляційної інстанції копії спадкової справи № 1228/2015 заведеної Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою після померлого ОСОБА_4 , листа комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації"від 5 березня 2019

року № 062/14-3601(И-2019), спадкове майно після померлого ОСОБА_4 відсутнє (а.с.185-210; 235).

Таким чином, враховуючи, що на спадкоємців покладено обов`язок відповідати перед кредитором за невиконаними кредитним зобов`язаннями спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину і судом апеляційної інстанції його наявність не встановлена, позов АТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, чим допустив неповне з`ясування обставин справи, що в подальшому призвело до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника в частині застосування наслідків спливу позовної давності колегією суддів не перевіряються, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ "ПриватБанк" з підстав його необґрунтованості.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що відповідно до статі 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 червня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: А.М. Андрієнко

І.М. Вербова