РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Савицькій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: орган опіки та піклування Виконавчий комітет Харківської міської ради (м.Харків, майдан Конституції, 7) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
23.07.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , усунувши позивачу перешкоди у користуванні власністю.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2019 року відкрито позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2019 року закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті позовних вимог.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2004 року. В даній квартирі зареєстровано місце проживання її колишньої співмешканки ОСОБА_2 на її прохання в вересні 2017 року. З моменту реєстрації в даній квартирі відповідачів ОСОБА_5 разом з дітьми в квартирі не проживала, особистих речей її і дітей в квартирі немає, за комунальні витрати нею не сплачується. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , та усунути порушення його прав власника та користування майном.
В судовому засіданні позивач та його представник не з*явилися, повідомлені належним чином, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи завчасно повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками, відзиву до суду не подав.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
Звертаючись з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач, ОСОБА_2 та малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_6 зареєстровані в його власній квартирі з вересня 2017 року, проте в квартирі ніколи не проживали, перешкод в користуванні житловою площею ніхто не чинив, квартирою відповідач не цікавиться та не користується, комунальні платежі не сплачує, речей її в будинку немає.
Судом встановлено, що позивачу на праві особистої власності належить квартира в місті Харкові за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2004 року. (а.с. 8-10).
Судом також встановлено, що в зазначеній квартирі зареєстровано відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 з 09.09.2017 року згідно довідки з реєстру територіальної громади м.Харкова від 24.07.2019, наданої на електронний запит суду.(а.с. 18)
Позивач зазначає, що сплачує комунальні послуги за користування житлом за вказаною адресою самостійно і доказів на спростування зазначеного суду не представлено.
Відповідно до актів, складених за вищевказаною адресою за участю сусідів (а.с. 14-15) відповідачі у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживають з грудня 2017 року.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Якщо виходити з розуміння сім`ї за житловим законодавством, то згідно ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Тут ознака постійного проживання є обов`язковою умовою розуміння сім`ї.
Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 07.02.2014 №5, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких інших вимог, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 понад строків, встановлених законом і втратили право користування нею.
Перешкод в користуванні житловою площею їм ніхто не чинив і є всі підстави відповідно до ст.405 ЦК України для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 259,265,268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_1 ) та малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя : Я. В. Губська