ПОСТАНОВА

Іменем України

02 вересня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/3077/18

провадження № 22-ц/4809/1259/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Кіселика С. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року у складі головуючого судді Нероди Л. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

23.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 ,з урахуванням уточнень позовних вимог, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, з 23.08.2018 року і до досягнення повноліття, та у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_1 , щомісячно, з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 16.08.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у полтавській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка ОСОБА_4 .

Протягом останнього часу відносини між ними погіршилися, зникло взаєморозуміння та повага один до одного, стали постійними сварки з застосування фізичного насильства з боку відповідача по відношенню до неї. Тривалий час вони проживають окремо, кожен своїм життям та інтересами. Їхня сім`я фактично припинила своє існування. Їхня спільна донька проживає разом з нею, позивачем, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча працює, отримує заробітну плату, а, отже, має таку можливість. Крім того, вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, тому також має право на утримання від чоловіка - батька дитини.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року позов задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано у центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №754 від 16.08.2014 року розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, з 23.08.2018 року і до досягнення повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти у розмірі 1 / 6 частини усіх видів заробітку (доходу) для утримання ОСОБА_1 , щомісячно, з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості, врахував стан здоров`я й матеріального забезпечення сторін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаного судового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) для утримання ОСОБА_1 щомісячно, з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4 трирічного віку, та ухвалення в цій частині нового рішення, яким відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги, в іншому рішеннясуду залишити без змін.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Судом не взято до уваги доводи відповідача про необхідність витрачати кошти на лікування онкохворої матері, наявність зобов`язання з погашення кредиту перед АТ КБ «Приватбанк».

Вказав, що не має фінансової можливості утримувати колишню дружину.

Вважає, що виконання рішення призведе до значного погіршення якості лікування хворої матері від тяжкої хвороби, оскільки відповідач буде позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на належному рівні.

Звертає увагу, що справа розглядалась Олександрійським міськрайонним судом протягом 9 місяців, стягнуто аліменти на утримання доньки і на утримання позивача з 23.08.2018 року, тому відповідач не зможе відразу сплатити аліменти за весь цей минулий період, утвориться заборгованість, на погашення якої з нього відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» будуть здійснюватися відрахування в розмірі 50 відсотків заробітної плати, що вплине на можливість допомогти своїй хворій матері.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому ставить питання про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року в оскаржуваній частині відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Встановлені судом обставини.

16.08.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №754, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с.8 т.1).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9 т.1).

Згідно довідки КП «Житлогосп» від 06.02.2019 року дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачем.

Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, погодився сплачувати аліменти на дитину в розмірі, який просить позивач.

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Надання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому в даному випадку стягнення аліментів присуджене з 23.08.2018 року.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача.

Позивач хворіє, їй було проведено операцію та видалено жовчний міхур, внаслідок чого в період загострення хвороби потребує амбулаторного лікування, їй обмежено фізичні навантаження та призначено певний режим харчування, вона також потребує додаткової сторонньої допомоги.

Копією епікриза із медичної картки стаціонарного хворого №677 підтверджує факт, що позивачу 16.02.2017 року було проведено операцію, рекомендовано дробове харчування (а.с.137 т.1).

Довідкою № 53 (а.с.139 т.1), виданою КЗ «ЦНМСД» м. Олександрії 05.02.2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебувала в закладі на лікуванні.

Згідно довідки ПАТ «Промінвестбанк» від 19.03.2018 року №07-2/14/125 ОСОБА_1 з 16.09.2016 року по 05.07.2019 року знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку (наказ від 09.09.2016 року №1830-к) (а.с.148 т.1).

Відповідно до довідки КП «Житлогосп» від 06.02.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: ОСОБА_5 мати, ОСОБА_6 брат, ОСОБА_4 дочка (а.с.149 т.1).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2000 року квартира належить ОСОБА_7 (а.с.150 т.1).

Суд дав оцінку доводам позивача про те, що її мати ОСОБА_5 не працює, оскільки змушена допомагати їй, врахував, що мати працездатного віку і відсутні докази необхідності надання ОСОБА_1 стороннього догляду.

Також суд врахував і належно оцінив довідки АТ «КБ «ПриватБанк» про наявність у кожного зі сторін невиконаних боргових зобов`язань перед банком.

Згідно довідки про доходи від 02.11.2018, виданої Управлінням поліції охорони в Полтавській області, загальна сума доходу відповідача ОСОБА_2 , який працює поліцейським ОО та ПБ, за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року склала 90493грн. 74коп.

Відповідач проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Погребівської сільської ради 31.10.2018 року №1186.

Згідно витягів з декларацій батьків відповідача: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 у своїй власності вони мають земельні ділянки, факт отримання доходів від передачі вказаних земельних ділянок в оренду іншим особам не підтверджено.

Відповідно довідки про доходи, виданої 13.11.2018року Глобинською центральною районною лікарнею загальна сума доходу батька відповідача ОСОБА_8 за період з 01.01.2018 року по 31.10.2018 року склала 59382,59 грн.

Згідно довідки КНМП «Глобинська центральна районна лікарня» від 08.05.2019 року ОСОБА_8 переведений на посаду лікаря-стоматолога (0,5 ставки) кабінету-стоматолога, стоматологічного кабінету медичного закладу(наказ №52 Кп9 від 24.04.2019 року).

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_10 , яка є матір`ю відповідача, остання є пенсіонером.

Як свідчать виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2827, №1596 за 5-6.06.2018 року, №1804 за 26-27.07.2018 року, №3033 за 29-30.10.2018 року, №3260 за 20-21.11.2018 року, №3469 за 10-11.12.2018 року, №111 за 3-4.01.2019 року, видані Кременчуцьким обласним онкодиспансером, ОСОБА_11 з грудня 2012 року хворіє на онкологічне захворювання, перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 26.02.2018 року по 01.03.2018 року.

У довідці Глобинської міської ради Полтавської області від 22.03.2019 року зі слів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказано, що піклування за нею здійснює її син ОСОБА_8

Надані відповідачем копія рахунку-фактури №0016234 від 02.11.2018 року, копія видаткової накладної №0012523 від 05.10.2018 року, копія фіскального чеку від 08.05.2018 року, копія фіскального чеку від 04.10.2018 року копія рахунку-фактури № 0023972 від 30.10.2018 року, копія дублікату квитанції ПАТ «ПриватБанк» № 0.0..1, копія фіскального чеку від 24.01.2019 року, копія чеку про доплату діагностичної процедури МРТ грудної клітини від 15.02.2019 року, копія рахунку-фактури №ФБ-Рз-0017226 від 20.11.2018 року, копія дублікату квитанції №0.0..1 від 26.11.2018 року, копія фіскального чеку від 10.12.2018 року та копія фіскального чеку від 21.11.2018 року підтверджують придбання ліків для лікування ОСОБА_11

Судом враховано, що відповідач має рідну сестру ОСОБА_13 , яка не проживає з матір`ю однією сім`єю, обов`язку надавати матеріальну допомогу батькам щодо неї не встановлювалось.

Суд не взяв до уваги надані відповідачем копії дублікатів квитанцій про оплату за використаний природній газ, яку зроблено ОСОБА_8 , оскільки вказана оплата проводилась за адресою: АДРЕСА_3 , а доказів належності його родині відповідача не надано.

Згідно з вимогами статей 77, 79, 80 СК України, утримання одному з подружжя за рішенням суду присуджується від дня подання позовної заяви, в грошовій формі та сплачуються щомісячно у частці від доходу другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається з урахуванням можливості одержання утримання від дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення, суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, з урахуванням встановлених фактичних обставин, правильно виходив із того, що оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а відповідач є працездатною особою та отримує систематичний дохід, то наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки доходів відповідача до досягнення дочкою трьохрічного віку.

Встановлений розмір аліментів на утримання позивача, відповідає вимогам ст. 84 СК України, враховуючи вимоги ОСОБА_1 та можливість ОСОБА_2 надавати таку допомогу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

При цьому, зазначив, що розмір аліментів може бути змінений відповідно до ст. 80 СК України за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскарженого судового рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С. А. Кіселик