Номер провадження 2/754/1086/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 28 грудня 2019 року)

24 грудня 2019 року м. Київ, Деснянський районний суд міста Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/16771/17

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач 1

ОСОБА_3 - відповідач 2

Вимоги позивача: стягнення грошових коштів

Глівінський А.І . - адвокат відповідача 1

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого збільшувались у процесі розгляду справи і посилаючись на неналежне виконання відповідачами договірних зобов`язань, просить стягнути з відповідачів солідарно: 1533720 грн. - неповернутої позики; 23839777 грн. 40 коп. - відсотків; 294474 грн. 24 коп. - втрати від інфляції; 766860 грн. - штрафу в розмірі 50 % від суми фактичного залишку позики.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача 2.

Адвокат позовні вимоги визнав частково і не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача 2. Стороною відповідача 1 заперечення обґрунтовані тим, що проценти за користування позикою були сплачені повністю, крім того, відповідачем повернуто 3700 доларів США у погашення позики, а вимоги про стягнення штрафу є безпідставними, оскільки відсутні підстави для стягнення самого штрафу.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями.

З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача 2.

Вислухавши позивача та адвоката, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Між позивачем і відповідачем 1 укладено договір позики від 11.11.2016 року та 11.11.2016 року додатковий договір до договору позики, за умовами яких відповідач 1 позичив у позивача: 1533720 грн. під 4,5 % за користування позикою від суми позики за кожні 30 днів позики. Позика з процентами мала повертатись щомісячними платежами відповідно до встановленого сторонами графіку та повернута до 11.03.2017 року. Також зазначеними умовами договору позики і додатковим договором до договору позики, передбачена сплата пені.

Між позивачем і відповідачем 2 укладено договір поруки від 11.11.2016 року, за умовами якого відповідач 2 зобов`язався нести солідарну з відповідачем 1 відповідальність за неналежне виконання останнім своїх зобов`язань за договором позики та додатковим договором до договору позики.

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви відповідача 2 від 11.11.2016 року, останній як один з подружжя надав нотаріально посвідчену письмову згоду на отримання відповідачем 1 позики в сумі: 1533720 грн. у позивача.

Як вказує позивач, відповідачами не виконані належним чином зобов`язання щодо повернення позики, процентів і сплати штрафу.

Відповідно до положень ст. ст. 541, 553, 554, 611 ч. 1 п. 1, 625, 1046, 1047, 1048 ч. 1, 1049 ч. 1, 1050, 1051 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. 1. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

На графіку розрахунків, який додається до додаткового договору до договору позики від 11.11.2016 року, мають місце рукописні записи про отримання грошових коштів у доларах США, однак без зазначення виду платежу.

При детальному з`ясуванні в процесі розгляду справи в позивача питання щодо виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань, позивач особисто в судовому засіданні зазначав, що передбачені договором позики та додатковим договором до договору позики проценти йому були виплачені повністю.

Тому, позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування позикою суд вважає безпідставними.

Також безпідставними суд вважає і позовні вимоги в частині стягнення штрафу.

Зокрема, п. 7.4. додаткового договору до договору позики передбачено право на застосування до позичальника штрафу в розмірі 50 % від суми фактичного залишку позики на дату прийняття позикодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, 1. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суду не надано і судом не здобуто доказів, які б свідчили про застосування позивачем по відношенню до позичальника стягнення в примусовому порядку.

У той же час будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог у частині стягнення: 1533720 грн. - неповернутої позики та 294474 грн. 24 коп. - втрати від інфляції, нарахованої від суми неповернутої позики або доказів того, що договір позики і додатковий договір до договору позики були укладені під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості його представника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, відповідачі та адвокат суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Зазначене дає правові підстави для висновку, що відповідачами по відношенню до позивача, частково порушені вищевказані норми права.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

На час постановлення судового рішення, суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суду не надано доказів про звільнення відповідачів від сплати судового збору.

Оскільки позов частково задовольняється, то з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом у судовому засіданні були оглянуті надані позивачем оригінали договору позики від 11.11.2016 року і додатковий договір до договору позики від 11.11.2016 року та повернуті позивачу, оскільки спірна позика забезпечена нотаріально посвідченим договором іпотеки від 11.11.2016 року, правовідносини за яким на час вирішення даного спору зі слів позивача тривають.

Керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання відповідно до позову: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ): 1533720 грн. - неповернутої позики та 294474 грн. 24 коп. - втрати від інфляції.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у дохід держави: 4802 грн. 50 коп. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у дохід держави: 4802 грн. 50 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: