Справа № 636/923/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Карімова І.В.,

за участю секретаря - Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 23 вересня 2006 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із нею та знаходяться лише на її утриманні, оскільки шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, і нею поданий позов до суду про розірвання шлюбу. Зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою, має неофіційні доходи, які витрачає тільки на свої потреби. У зв`язку із цим всі витрати, пов`язані з фінансовим забезпеченням дітей, покладені тільки на неї, так само як і додаткові витрати на їх лікування, духовний та естетичний розвиток, участі в яких відповідач не приймає. На підставі вищезазначеного та вимог ст. ст. 180,184 СК України ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня її звернення до суду з цим позовом і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття. Подалі надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У відзиві на вищевказаний позов відповідач ОСОБА_2 вимоги щодо стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі 4000 гривень не визнав, вважаючи їх завищеними, оскільки хоча з лютого 2019 року позивач з дітьми пішла від нього та проживає у своїх батьків, він бачиться з дітьми, купує їм необхідні речі,, витрачає кошти на їх утримання, приймає участь в їх вихованні, догляді, і не самоусовувався від обов`язків батька як зазначає у позові ОСОБА_1 . Також зазначав, що він недавно звільнився з попередньої роботи, де мав постійний заробіток, у наступний час проходить випробувальний термін на підприємстві у селищі Кочеток Чугуївського району Харківської області, грошові кошти не отримує і витребуєму позивачем суму аліментів сплачувати не має можливості, виходячи з розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також просить врахувати й ту обставину, що в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку. У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення цього позову та до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття. Також ОСОБА_2 просить розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 23 вересня 2006 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на час звернення з цим позовом до суду проживають із матір`ю, оскільки шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, і ОСОБА_1 поданий позов до суду про розірвання шлюбу (а.с. 4-8).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У зв`язку із зазначенимивимогами чинного законодавства заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей, а не у частці від його заробітку (доходу), є безпідставними та не залежить від наявності у відповідача постійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Аналогічні роз`яснення викладені у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

З наданих відповідачем ОСОБА_2 довідок з місць його роботи: у ФОП ОСОБА_6 з березня 2018 року по лютий 2019 року дохід склав 48045,57 грн., у ТОВ «Виробничий комплекс «Світло шахтаря» за період з травня по серпень 2019 року дохід складав 14306,19 грн.

Як зазначає відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позов у наступний час він недавно звільнився з попередньої роботи, де мав постійний заробіток, у наступний час проходить випробувальний термін на підприємстві у селищі Кочеток Чугуївського району Харківської області, грошові кошти не отримує і витребуєму позивачем суму аліментів сплачувати не має можливості.

Зазначені обставини не спростовані позивачем ОСОБА_1 , яка також не надала до суду доказів щодо несення нею додаткових витрат на лікування дітей або їх розвиток.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги закону, суд вважає за можливе

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2200 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви (ст. 191 СК України) і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

При цьому суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 84,179- 184,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 206, 258, 263 -265, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІІН НОМЕР_1 , уродженця селища Кочеток Чугуївського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 2200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня звернення до суду, а саме з 12 березня 2019 року, та до повноліття сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІІН НОМЕР_1 , уродженця селища Кочеток Чугуївського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768гривень 40 копійок. Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутніми під час проголошення рішення з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2019 року

Головуючий суддя: І.В. Карімов