04.04.2019 Єдиний унікальний номер 205/107/19
Провадження № 2/205/272/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Шерекіної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08 січня 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № 8879 від 05.02.2015 року укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») відповідач отримав кредит в сумі 11 500,00 грн.

В порушення умов кредитного договору станом на 14.12.2018 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 71 111,56 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 11 843,89 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,00 грн.; заборгованість за комісією - 15 791,79 грн.; штрафні санкції - 43 475,88 грн.

Оскільки відповідач здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в розмірі 71 111,56 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 09 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.38).

Відповідач в особі свого представника адвоката - Калініна С.К., надав суду відзив на позов, в якому посилаючись на викладені обставини просить відмовити у задоволенні позову. Та надав клопотання про застосування строків позовної давності (а.с.43-45,59-60).

У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ч.5 ст.. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв`язку із порушенням його виконання.

За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов`язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування (оферта) між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» (правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останній кредитні кошти, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 0,01% річних (а.с.11,12-15).

Згідно п.1.1. договору, кредитний договір - договір між позичальником і банком, який складається з двох невід`ємних частин, Умов договору про надання споживчих кредитів та Пропозиції (оферти) позичальника щодо укладення договору про надання споживчого кредиту.

За умовами кредитного договору на ім`я ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 із лімітом овердрафту 6500,00 грн., строком користування овердрафтом 60 місяців (а.с.11 п.2.3.,2.4. Пропозиції).

Із наданої позивачем виписки з рахунка ОСОБА_1 вбачається, що станом на 14.12.2018 року її заборгованість за кредитним договором НОМЕР_1 становить 71 111,56 грн. (а.с.21) , в тому числі: заборгованість за сумою кредиту - 11 291,73 грн.; заборгованість за комісією - 15 791,79 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 0,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 552,16 грн.; строкова заборгованість за комісією - 462,72 грн.; строкова заборгованість за процентами - 0,00 грн.; неустойка за порушення зобов`язань по кредиту - 43 475,88 грн.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, суд зауважу, що позивачем жодними належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджено факту надання відповідачу кредитних коштів ані шляхом перерахування на картковий або поточний рахунок позичальник, ані шляхом видачі коштів через касу банку, ані шляхом безготівкового перерахування банку суми кредиту за реквізитами вказаними позичальником, як того вимагають положення п.3.1. Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків. Крім того, позивачем не доведено яку саме суму кредиту начеб то надано відповідачу як позичальнику у користування, не надано детального розрахунку заборгованості по кредиту із зазначенням конкретних дат та періодів її виникнення та погашення яке здійснювалось позичальником.

Крім того, у зв`язку із відсутністю детального розрахунку заборгованості по кредиту, суд позбавлений можливості встановити коли саме виникла заборгованість, в які строки та чи є він пропущеним. А тому, прийняти та застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до вимог позову суд не має можливості, у зв`язку із чим, клопотання відповідача не приймається до уваги.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст.. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є необґрунтованими, взагалі недоведеними, безпідставними, а тому не підлягають задоволенню, внаслідок чого відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно зі ст.. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних відмовлено то сплачений позивачем судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 263-264, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2019 року.

Суддя В. С. Шавула