Справа № 126/665/19
Провадження № 22-ц/801/2388/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 рокуСправа № 126/665/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 126/665/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП», ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог - спілки громадян співвласників майна Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Баланівська» про визнання права власності та визнання частково недійсним правочину

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року, повний текст якого складено 30 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Хмеля Р.В.,

встановив:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт» (далі: «Товариство»), ОСОБА_2 , за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Спілки громадян співвласників майна ТОВ «Агрофірма «Баланівська» про визнання права власності на 70 бджолосімей та 70 вуликів, виділених їй в натурі на майновий пай та про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу № 327 від 19 квітня 2016 року.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Агрофірма «Баланівська» відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ за № 007451 в розмірі 3048,0 грн. та серії ВІ за № 007450 в розмірі 417,0 грн., виданих Баланівською сільською радою 04 вересня 2014 року.

25 липня 2015 року на зборах власників майнових паїв села Баланівка Бершадського району Вінницької області обрано новий склад комітету спілки пайовиків колишнього ТОВ «Агрофірма «Баланівська», головою спілки обрано ОСОБА_3 О.

Рішенням комітету співвласників майнових паїв «Баланівська» від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 виділено сімдесят вуликів з бджолосім`ями вартістю 1610 грн на майновий сертифікат серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою управління статистики у Бершадському районі 05 червня 2012 року станом на 01 січня 2006 року у співвласників майна ТОВ «Агрофірма «Баланівська» в наявності було 170 бджолосімей.

Згідно з договором позики від 01 лютого 2006 року співвласники в особі голови комітету спілки Загарій ОСОБА_4 А. передали в позику ТОВ «Зернопродукт» 100 бджолосімей вартістю 2300 грн строком на 15 років.

За межами села Баланівка знаходилось близько 300 вуликів, з яких 130 належали співвласникам майнових паїв Бирлівка, а 100 які були передані в позику ТОВ «Зернопродукт».

05 жовтня 2015 року ОСОБА_1 вирішила не забирати виділені їй 70 вуликів з бджолосім`ями до весни наступного року.

В травні 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що ПАТ «Зернопродукт» продало ОСОБА_2 усі вулики разом із тими, що були виділені їй.

Тому вважає, що договором купівлі-продажу № 327 від 19 квітня 2016 року, укладеним між ПАТ «Зернопродукт» і ОСОБА_2 , за умовами якого продано 170 бджолосімей та 170 вуликів, порушене її право на 70 бджолосімей та 70 вуликів.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 124-131).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов не доведений належними і допустимими доказами. Виділ майнового паю в натурі проведено комітетом спілки, яка відповідно до правових норм не наділена таким правом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року скасувати і ухвалити нове про задоволення позову повністю, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, зокрема через необґрунтовану відмову у прийнятті доказів; неправильну оцінку доказів; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала, що відчуження вуликів з бджолосім`ями ПАТ «Зернопродукт» ОСОБА_2 є незаконним, оскільки ПАТ «Зернопродукт» згідно з договором позики від 01 лютого 2006 року було позичальником, а не їх власником. Проте, що осінню 2015 року вона не забрала вулики з бджолосім`ями підтвердив ОСОБА_5 , допитаний як свідок у кримінальному провадженні. Що стосується недоведеності цивільної правоздатності спілки громадян співвласників майна ТОВ «Агрофірма «Баланівська», то на думку ОСОБА_1 правосуб`єктність спілки була встановлена Бершадським районним судом при розгляді іншої справи № 2-1072/2008р.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала і дала пояснення аналогічні доводам викладеним в апеляційні скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з причин визнаних апеляційним судом неповажними.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04 вересня 2014 року є власником майнових паїв колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ «Агрофірма «Баланівська», зокрема відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 № 007451 її частка визначена в розмірі 3048,0 грн та відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 № НОМЕР_3 її частка визначена в розмірі 417,0 грн. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 квітня 2001 року становить 10 897 грн (а.с. 9;10).

25 липня 2015 року відбулись збори власників майнових паїв села Баланівка Бершадського району Вінницької області з порядком денним: 1. Висловлення недовіри та позбавлення повноважень діючого комітету спілки пайовиків «Баланівська»; 2.Обрання комітету спілки пайовиків «Баланівська»; 3. Обрання ревізійної комісії спілки пайовиків «Баланівська»; 4. Обрання голови спілки пайовиків «Баланівська»; 5. Різне. На зборах були присутні 14 чоловік без зазначення їх прізвищ, крім голови та секретаря зборів (а.с. 16).

Рішення про затвердження змін до Статуту Спілки громадян співвласників майна ТОВ «Агрофірма «Баланівська» на цих зборах не приймалось.

Із поданого позивачкою примірника Статуту Спілки громадян співвласників майна ТОВ «Агрофірма «Баланівська», на якому від руки написано зі змінами, не вбачається, які саме положення цього Статуту змінені (а.с. 11-15).

Відповідно до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 вирішення питання про порядок виділення майна в натурі співвласникам відноситься до повноважень загальних зборів співвласників майна.

05 жовтня 2015 року рішенням комітету Спілки виділено майно в натурі ОСОБА_1 , а саме вулики з бджолосім`ями 70 штук вартістю 1610 грн на майновий сертифікат серії ВІ № 007451 (а.с. 18).

Згідно з актом прийому передачі майна пайового фонду ТОВ Агрофірма «Баланівська» від 05 жовтня 2015 року голова Спілки ОСОБА_5 передав, а ОСОБА_1 прийняла виділене їй майно в натурі на майновий пай вулики з бджолосім`ями в кількості 70 штук на суму 1610 грн (а.с. 22). Ці обставини визнаються учасниками справи та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин (ч.1 ст.82 ЦПК). Вартість одного вулика з бджолосім`ями становить 23 грн (1610 : 70).

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, по перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачено лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, набуте раніше на законних підставах, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

19 квітня 2016 року ПАТ згідно з договором купівлі-продажу № 327 «Зернопродукт МХП» продав ОСОБА_2 170 бджолосімей та 170 на суму загальною вартістю 170 000 грн, що еквівалентно 6 670,35 доларів США ( а.с. 23). Тобто вартість одного вулика з бджолосім`ями за цим договором становить 1 000 грн ( 170 000 : 170).

26 вересня 2017 року при закритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 слідчим встановлено наявність документів, що підтверджують право власності ПАТ «Зернопродукт МХП» на 170 вуликів відповідно до накладної № 249 від 31 травня 2008 року та калькуляції виконаних робіт, щодо виготовлення Оляницькою філією ЗАТ «Зернопродукт МХП» 70 вуликів та подальшої передачі їх Бершадській філії ЗАТ «Зернопродукт МХП» (а.с. 26-27).

Згідно із договором позики від 01 лютого 2006 року та актом приймання-передачі від 01 лютого 2006 року голова комітету Спілки (в договорі не заначено назви) ОСОБА_7 передала ТОВ «Зернопродукт» в позику майно на суму 495 267,80 грн, зокрема 100 штук бджолосімей, вартість за одиницю 23 грн на загальну суму 2 300 грн. Строк дії договору 15 років (а.с. 20,21).

Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини другої статті 184 ЦК України річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознака, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою, Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Отже вартість одного вулика з бджолосім`ями, які були передані у позику за договором від 01 лютого 2006 року, так і переданих ОСОБА_1 Комітетом співвласників майнових часток (паїв) бувшого КСП «Колос» села Баланівка в особі голови Спілки Пильного П.О. є однаковою 23 грн. В той час коли за оспорюваним договором купівлі-продажу № 327 від 19 квітня 2016 року вартість одного вулика з бджолосім`ями становить 1 000 грн.

Ця відмінність у вартості вуликів з бджолосім`ями дає підстави дійти висновку, що вони є різні за якісними характеристиками.

Наведені обставини дають підстави, що твердження ОСОБА_1 про те, що предметом купівлі-продажу за договором № 327 від 19 квітня 2016 року, в тому числі були також ті 70 вуликів з бджолосім`ями, що виділені їй в натурі, ґрунтуються на припущеннях.

Згідно із частиною п`ятою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник