Справа № 754/2395/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Вказана заява мотивована тим, що 04.02.2019 року йому випадково стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. 21.01.2019 року передано на електронні торги належне йому нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Заявник вважає, що відкриттям виконавчого провадження за судовим рішення про стягнення з нього та ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ "ОТП Банк" порушено права його та неповнолітньої дитини. Заявник має намір звернутися до суду із позовом про оскарження оцінки нерухомого майна. Але на даний час призначено електронні торги щодо реалізації нерухомого майна на 20.02.2019 року, а тому вважає, що до подачі позову до суду слід зупинити реалізацію арештованого майна. Незабезпечення позову у подальшому може ускладнити виконання судового рішення, а також порушить на даний час права неповнолітньої дитини.

На підставі викладеного заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Але слід зазначити, що заявником в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову не надано жодних належних письмових доказів, що дали б суду змогу перевірити викладені у заяві факти, зокрема, щодо наявності виконавчого провадження, призначення електронних торгів, належності на праві власності заявнику нерухомого майна тощо.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, необґрунтованість поданої заяви, суддя приходить до висновку, що підстав для її задоволення немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 18 лютого 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська