Номер провадження: 22-ц/813/2470/19
Номер справи місцевого суду: 2-570/2010
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Ващенко Л.Г.,

суддів Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської філії

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Розділянського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року про відмову в розясненні судового рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської філії до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору, звернення стягнення на предмет застави,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Одеської філії АБ «Укргазбанк» (далі-Банк) задоволено частково.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Банка заборгованість за кредитним договором від 26.09.2008 року у розмірі 11280,37 доларів США.

У рахунок погашення заборговансті за кредитним договором від 26.09.2008 року суд звернув стягнення на легковий автомобіль марки КП-J HFC1020K-Y-1 на шасі JAC HFC1020K-Y-1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС №166567, виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.09.2008 року.

26.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про розяснення рішення суду від 13.09.2010 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.09.2018 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 13.09.2010 року відмовлено.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.09.2018 року виправлено описку в ухвалі суду від 11.09.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 11.09.2018 року скасувати і постановити нову ухвалу про розяснення рішення суду від 13.09.2010 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 зазначає: рішенням суду від 13.09.2010 року з ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на користь Банка стягнуто заборгованість за кредитним договором; у звязку з тим, що йому незрозуміла резолютивна частина рішення суду від 13.09.2010 року щодо способу виконання даного судового рішення, він звернувся із заявою про розяснення судового рішення; ухвала суду про відмову у роз'ясненні рішення суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена із порушенням норм процесуального права; суд виходив з того, що порушені ним питання стосуються роз'яснення виконання рішення суду від 13.09.2010 року, а тому до них не може бути застосований механізм, визначений ст. 271 ЦПК України, а рішення суду, яке він просить роз'яснити прийнято в межах позовних вимог, є зрозумілим та не містить нечіткостей чи розбіжностей, що могли би стати перешкодою для його виконання; рішення суду підлягає розясненню з підстав ст. 271 ЦПК України, оскільки головною метою роз'яснення рішення суду, як способу усунення недоліків судового рішення, є створення необхідних умов для його виконання; рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його неможливо виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення; роз'яснення рішення суду, це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду більш у ясній та зрозумілій формі; рішення суду повинно бути зрозумілим; зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення; для примусового виконання рішення суду від 13.09.2010 року видано виконавчий лист № 2-570/2010, відповідно до якого необхідно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на легковий автомобіль марки КП-J НРС1020К-У-1; ухвалою суду від 02.10.2013 року задоволено заяву Банка про видачу дубліката виконавчого листа; зазначені обставини свідчать про подвійне трактування рішення суду від 13.09.2010 року та існування декількох варіантів тлумачення резолютивної частини вищевказаного судового рішення, незрозумілість у його виконанні, оскільки стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет застави, це різні способи захисту порушеного права стягувача.

Представник Банка і відповідач ОСОБА_3 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, відмовляючи у розясненні рішення суду від 13.10.2010 року щодо способу стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.09.2008 року у сумі 11 280,37 доларів США виходив з того, що відсутні підстави для його розяснення (а.с.13-15).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання (ст. 271 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Банка заборгованість за кредитним договором №450-08/А-35 від 26.09.2008 року у розмірі 11 280,37 доларів США, з яких: залишок за кредитом 8 492 долара США, прострочена заборгованість по кредиту 2 052,30 доларів США, прострочена заборгованість про процентам 736,07 доларів США. Крім того, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на легковий автомобіль марки КП-J HFC1020K-Y-1 на шасі JAC HFC1020K-Y-1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС №166567, виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.09.2008 року (а.с.3,4).

На виконання рішення суду від 13.09.2010 року, суд першої інстанції 05.10.2013 року і 08.10.2013 року видав виконавчі листи (а.с.5,6).

Відповідач і боржник ОСОБА_2 просить, у порядку ст. 271 ч.1 ЦПК України, розяснити рішення суду від 13.09.2013 року щодо способу стягнення заборгованості за кредитним договором №450-08/А-35 від 26.09.2008 року у розмірі 11 280,37 доларів США (а.с.1,2).

За змістом ст. 271 ч.1 ЦПК України, суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Рішення суду від 13.09.2010 року про стягнення солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Банка заборгованості за кредитним договором №450-08/А-35 від 26.09.2008 року у розмірі 11 280,37 доларів США не потребує розясненню, оскільки є чітким та зрозумілим, зокрема для його виконання.

Рішенням суду від 13.09.2010 року не встановлювався спосіб або порядок його виконання.

Разом з тим, за змістом ст. 435 ч.1 ЦПК України, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Зважаючи на те, що відсутні підстави для розяснення рішення суду у порядку ст. 271 ч.1 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про розяснення судового рішення.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про те, що: для примусового виконання рішення суду від 13.09.2010 року видано виконавчий лист № 2-570/2010, відповідно до якого необхідно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на легковий автомобіль марки КП-J НРС1020К-У-1, крім того, на підставі ухвали суду від 02.10.2013 року задоволено заяву Банка про видачу дубліката виконавчого листа; зазначені обставини свідчать про подвійне трактування рішення суду від 13.09.2010 року та існування декількох варіантів тлумачення резолютивної частини вищевказаного судового рішення, незрозумілість у його виконанні, оскільки стягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет застави, це різні способи захисту порушеного права стягувача, - не заслуговують на увагу.

З рішення суду від 13.09.2010 року вбачається, що у суді заявлені і вирішені вимоги Банка про стягнення солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Банка заборгованості за кредитним договором №450-08/А-35 від 26.09.2008 року у розмірі 11 280,37 доларів США, з яких: залишок за кредитом 8 492 долара США, прострочена заборгованість по кредиту 2 052,30 доларів США, прострочена заборгованість про процентам 736,07 доларів США.

Крім того, суд вирішував позовні вимоги про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на легковий автомобіль марки КП-J HFC1020K-Y-1 на шасі JAC HFC1020K-Y-1, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3, на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС №166567, виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 26.09.2008 року.

Резолютивна частина рішення суду від 13.09.2010 року щодо задоволення позовних вимог Банку про стягнення заборгованості, а також про звернення стягнення на предмет застави є зрозумілою і не потребує додаткового розяснення.

Наведене свідчить про те, що Банк звернувся за захистом порушеного права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 280,37 доларів США, а також шляхом звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на легковий автомобіль.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Розділянського районного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року про відмову в розясненні судового рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 12.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6