Провадження № 22-ц/802/1059/19 Категорія: 47 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Осіпука В.В.,

секретар судового засідання Галицька І.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання неправомірним рішення сільської ради, за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , поданою від їх імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що являється власником 64/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 , з яких на 52/100 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2000, а на 12/100 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 ..

Після придбання частини будинку на підставі договору купівлі-продажу між нею та батьком ОСОБА_8 , як іншим співвласником будинку було розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , згідно якого їй на праві власності належить 0,2200 га, що стверджується відповідним Державним актом від 06.08.2008. Батько за життя не оформив право власності на іншу частину земельної ділянки.

Після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/4 частку від 48/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, тобто на 12/100 частин будинковолодіння.

36/100 частин будинковолодіння успадкували інші спадкоємці, у тому числі відповідачі ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , після чого усі спадкоємці узгодили розподіл земельної ділянки, яка була у користуванні батька, але ні вона, ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 свої частки у власність не отримували.

Згідно договору дарування від 25.04.2013 ОСОБА_4 подарувала свою ОСОБА_9 , а 13.01.2015 згідно договору дарування ОСОБА_5 подарував свою ОСОБА_9 ..

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 01.07.2016 було поділено у натурі житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Після поділу ОСОБА_10 подарувала належну їй квартиру АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_7 ..

У неї із ОСОБА_7 існує на даний час спір щодо користування земельною ділянкою, яка належала батькові ОСОБА_8 , з якої до неї перейшло після смерті батька право користування 1/4 часткою цієї земельної ділянки.

Разом із тим, у порушення законодавства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , уже не будучи співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , у 2017 році отримали у власність земельні ділянки для обслуговування цього житлового будинку на підставі рішення Підгайцівської сільської ради від 12.09.2017 № 24/10 про затвердження технічної документації ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та передачу їм спірних земельних ділянок у власність.

З урахуванням наведеного просила визнати недійсним рішення Підгайцівської сільської Ради № 24/10 від 12.09.2017 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у приватну власність» щодо затвердження технічних документацій ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та передачу їм земельних ділянок у власність у с. Струмівка Луцького району.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 1.9. Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_4 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8398) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Струмівка.

Визнано недійсним пункт 1.10 рішення Підгайцівської сільської ради Луцького району №24/10 від 12.09.2017 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі в приватну власність» щодо затвердження розробленої ОСОБА_5 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0324 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Струмівка Луцького району та передачу у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0324 га (кадастровий номер :03:001:8396) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Струмівка.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу учасники справи не подавали.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 являється власником 64/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 , з яких на 52/100 на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2000, а на 12/100 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 (а.с.3, 6).

Після придбання частини будинку на підставі договору купівлі-продажу між нею та батьком ОСОБА_8 , як іншим співвласником будинку було розділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , згідно якого їй на праві власності належить 0,2200 га, що стверджується відповідним Державним актом від 06.08.2008 (а.с.5). Батько за життя не оформив право власності на іншу частку земельної ділянки.

Після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім позивача, свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме по 1/4 частці від 48/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, тобто по 12/100 частин кожен отримали інші три спадкоємці відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також ще один спадкоємець ОСОБА_11 ..

Усі четверо спадкоємців погодили розподіл земельної ділянки, яка була у користуванні батька, але лише спадкоємець ОСОБА_11 згідно узгодженої схеми розподілу оформив право власності на земельну ділянку розміром 0,0324 га.

Усі троє інших співвласників подарували належні їм частки у спадковому будинковолодінні ОСОБА_12 , у зв`язку із чим вона стала власником 36/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться на АДРЕСА_1 .

Між нею та ОСОБА_12 , як двома співвласниками будинковолодіння було проведено його розподіл у натурі рішенням Апеляційного суду Волинської області від 01.07.2016 (а.с.14-16).

Після рішення суду на 36/100 частин житлового будинку було присвоєно поштову адресу квартира АДРЕСА_3 , а 28.11.2016 ОСОБА_12 подарувала цю квартиру АДРЕСА_3 своєму синові ОСОБА_7 (а.с.17-18).

Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у 2017 році, уже не будучи співвласниками спірного будинковолодіння, звернулися до Підгайцівської сільської ради із заявами про затвердження технічної документації на земельну ділянку та передачу її у власність кожному у розмірі по 0,0324 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на підставі яких Підгайцівською сільською радою прийняте рішення від 12.09.2017 № 24/10 (а.с.21).

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Виходячи із змісту цієї правової норми, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що право на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами, яка належала ОСОБА_8 , що знаходиться на АДРЕСА_1 у відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникло після набуття ними на праві власності по 12/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами та припинилося після укладення кожним договорів дарування належних їм часток.

Таким чином, приймаючи у 2017 році рішення про передачу у власність земельної ділянки відповідачам ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Підгайцівська сільська рада не перевірила зазначених обставин, у зв`язку із чим прийняла неправомірне рішення.

Посилання відповідачів на те, що будь-який громадянин має право на отримання у власність земельної ділянки, чим і скористались відповідачі відхиляються апеляційним судом, оскільки таке право відповідачами щодо спірної земельної ділянки втрачене після дарування своїх часток у будинковолодінні іншій особі.

Посилання відповідачів на те, що рішення сільської ради прийняте на підставі узгодженого попередньо усіма співвласниками розподілу земельної ділянки відхиляються апеляційним судом, оскільки такий розподіл міг мати місце лише при поділі спірного будинку у натурі.

Посилання відповідачів на те, що позивач уже має у власності земельну ділянку, а тому її права не порушені відхиляються апеляційним судом, оскільки позивач являється спадкоємцем 1/4 частини усіх прав та обов`язків, які належали спадкодавцю, а останньому належало право користування спірною земельною ділянкою, яке і перейшло у тому числі і до позивача.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи з наведеного, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано задовольнив позов частково, оскільки лише п.1.9 та 1.10 рішення Підгайцівської сільської Ради №24/10 від 12.09.2017 стосуються затвердження технічної документації ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та передачу їм спірних земельних ділянок у власність.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подану від їх імені представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді