КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/5623/19 Головуючий у І інстанції Марфін Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про поновлення порушених житлових прав дитини,

У С Т А Н О В И В:

у квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

10 червня 2019 року до суду першої інстанції надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про поновлення порушених житлових прав дитини, в якій позивач за зустрічним позовом просив зобов`язати відповідача за зустрічним позовом забезпечити фактичну постійну можливість доньці ОСОБА_3 проживати та користуватися законним, належним та достатнім за умовами житлом, а саме за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом у даній справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено дату отримання ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження, від якої відраховується п`ятнадцятиденний строк для подачі зустрічного позову.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом пункту 9 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Повертаючи ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічна позовна заява подана з порушенням строків, встановлених ст.193 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 рокубуло відкрито провадження у даній справі.

27 травня 2019 року на адресу суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 рокупро відкриття провадження.

Із поданої апеляційної скарги та доданих до неї копії конверта, а також витягу із сайту «Укрпошти» щодо відстеження поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 отримав ухвалу про відкриття провадження 18 травня 2019 року (а.с.25-27).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року ОСОБА_1 надано право в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали подати письмовий відзив на позовну заяву (ас.ас.19-21).

Таким чином, у скаржника було право подати зустрічну позовну заяву протягом строку, передбаченого цивільним процесуальним кодексом (останнім днем для звернення до суду із зустрічним позовом з урахуванням вихідних днів було 03 червня 2019 року), проте із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 07 червня 2019 року.

Згідно ч.3 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Оскільки зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 подав з пропуском строку, передбаченого ст.193 ЦПК України, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційним судом встановлено, що зустрічна позовна заява подана до суду з пропуском строку встановленого ст.193 ЦПК України. Проте, з відповідним клопотанням про поновлення пропущеного строку на подачу зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до суду першої інстанції не звертався, не містить такого клопотання і подана зустрічна позовна заява.

За умовами ч.2 ст.127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, нормами ЦПК України не передбачено обов`язок суду на продовження процесуального строку без подачі особою відповідної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, суд не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко