ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«14» лютого 2019 року м. Херсон

Справа № 2-3384/10

Провадження № 22-ц/819/214/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у складі судді Заболотного В. М. від 26 жовтня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначило, що 13 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070452П за умовами якого Банк надав ОСОБА_9 кредит у розмірі 203 271,34 грн, строком на 180 місяців з 13 червня 2007 року по 12 червня 2022 року, а останній прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти у розмірі 16 % за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком і ОСОБА_5, ОСОБА_8 було укладено договори поруки від 30 червня 2007 року, відповідно до яких, поручителі прийняли на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання його грошових зобов'язань у повному обсязі.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши кошти на поточний рахунок відповідача, однак ОСОБА_9 належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує і не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Сума заборгованості за договором станом на 13 серпня 2010 року становить 216 015,77 грн.

ПАТ «Укрсоцбанк» просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на користь Банку заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070452П від 13 червня 2007 року в сумі 216 015,77 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № Ф070452П від 13 червня 2007 року в сумі 216 015,77 грн, судові витрати у розмірі 1 820 грн, а всього 217 835,77 грн.

У листопаді 2018 року ОСОБА_5 подала до Херсонського міського суду Херсонської області заяву про перегляд заочного рішення у зв'язку з тим, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, судових викликів та повідомлень не отримувала, судове рішення не відповідає практиці Верховного Суду, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 листопада 2018 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2010 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі на заочне рішення ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6, посилаючись не повне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, зокрема ч. 4 ст. 559 ЦК України, зазначаючи, що її порука припинилася, просила рішення суду скасувати, застосувати позовну давність стосовно вимог ПАТ « Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 та відмовити у задоволенні позову у зазначеній частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що умовами укладеного кредитного договору поруки не встановлено строку закінчення поруки, тому порука, у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилася, оскільки позивач, протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання щодо повернення кредиту, не пред'явив вимоги до поручителя.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк», просив апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Представник ПАТ Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із зайнятістю в інших справах, проте не долучив доказів, що саме він представляє інтереси Банку в інших справах, крім того, позивач має штат юристів, які представляють його інтереси в судах.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає можливим справу розглянути у відсутності представника позивача в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Справа переглядається в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості і судових витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» суд першої інстанції виходив з того, що сума боргу за кредитним договором в повному обсязі не повернута, тому вона підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості і судових витрат з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2007 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_9 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф070452П за умовами якого Банк надав ОСОБА_9 кредит у розмірі 203 271,34 грн, строком на 180 місяців з 13 червня 2007 року по 12 червня 2022 року, а останній прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти у розмірі 16 % за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно графіку, з кінцевим строком погашення кредиту - 12 червня 2022 року /а. с. 14 - 16/.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 червня 2007 року між Банком і ОСОБА_5, ОСОБА_8 було укладено договори поруки № 02-23-Ф070452П-1037, № 02-23-Ф070452П, за умовами яких останні поручилися перед Банком за виконання позичальником своїх кредитних зобов'язань /а. с. 24 - 25, 26 зворот - 27/.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 13 серпня 2010 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 216 015,77 грн, з яких: 178 108,78 грн - сума заборгованості за простроченим кредитом; 29 209,52 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 599,33 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 6 098,14 грн - штрафні санкції /а. с. 7/.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно з пунктом 4.5 договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених у підпунктах 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9, протягом більш ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплинув та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня достроково погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

У пункті 2.1. договору поруки передбачено зміст забезпеченого порукою зобов'язання, його розмір, строк та порядок виконання зокрема, повернення кредиту в сумі 191 395 дол. США з порядком погашення, що визначений у пункті 1.1. договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту до 12 червня 2022 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору поруки, поручитель зобов'язаний протягом 30 робочих днів від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом перерахування погашеної суми кредиту на рахунок кредитора № НОМЕР_1, несплаченої суми процентів та/або комісій на рахунок кредитора № 5101, а також суми штрафних санкцій (пені, штрафу) на рахунок, вказаний у повідомленні кредитора.

Останнє погашення кредиту ОСОБА_9 здійснив 10 вересня 2008 року шляхом внесення грошових коштів у розмірі 1 063,57 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 /а. с. 29/.

У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язків, визначених у підпунктах 3.3.7, 3.3.8, 3.3.9 договору, зі спливом 60 днів після 10 вересня 2008 року, відповідно до умов договору (пункт 4.5) термін повернення кредиту змінився, у відповідача виник обов'язок повернення кредитних коштів та сплати інших передбачених договором сум.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

За таких обставин банк отримав право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 62 дня після прострочення заборгованості, протягом наступних шести місяців. Вимогу про усунення порушення за кредитним договором Банк направив відповідачам 26 квітня 2010 року, ОСОБА_5 дана вимога отримана 20 травня 2010 року. З позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду 17 вересня 2010 року, тобто з пропуском визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку, тому порука припинилась.

Суд першої інстанції належним чином умови кредитного договору та договору поруки не дослідив, не звернув уваги на те, що відповідно до пункту 4.5 кредитного договору термін повернення кредиту змінився, у відповідача виник обов'язок повернення кредитних коштів та сплати інших, передбачених договором сум, а у Банку право на стягнення заборгованості, проте позивач скористався своїм правом пропустивши строк ,передбачений законом. Отже слід дійти висновку, що порука ОСОБА_5 щодо солідарної відповідальності перед банком за виконання зобов'язань позичальника (боржника) припинилася.

На підставі вище зазначено, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6 підлягають задоволенню, заочне рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості і судових витрат скасуванню, з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відповідача по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 2 730 грн підлягають стягненню з ПАТ «Укрсоцбанк».

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2010 року у частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» кредитної заборгованості і судових витрат скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості і судових витрат відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 2 730 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 15 лютого 2019 року Постанова набрала законної сили 14 лютого 2019 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька