печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Рябцовій Ю.О.,

за участю представника позивача - адвоката Богуцького І.О.,

за участю представника відповідача - адвоката Кірсік С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхове компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

29.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхове компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.09.2017 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УНІВЕСАЛЬНА» було укладено Договір № 3014/261/001144 добровільного страхування наземного транспорту, за яким застраховано автомобіль Форд Фокус, р/н НОМЕР_1 .

02.11.2017 року в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська відбулась ДТП за участю ТЗ «Форд» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та ТЗ «ВМW», р/н НОМЕР_2 .

06.03.2018 р. відповідач відмовив у визнанні випадку страховим та виплаті відшкодування на підставі п. 3.1.7 Договору (виключення зі страхових випадків - відмова від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння), оскільки відповідно до Довідки про ДТП, виданої УПП в м. Києві, ОСОБА_1 відмовився від перевірки на стан сп`яніння, проте з даними висновками позивач не погоджується, що і послугувало підставою для звернення до суду та просить суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 261 900 грн.

Ухвалою судді від 12 серпня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі.

03.10.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на той факт, що п. 3.1.7 Договору, передбачено виключення зі страхових випадків - відмова від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння, а оскільки відповідно до Довідки про ДТП, виданої УПП в м. Києві, ОСОБА_1 відмовився від перевірки на стан сп`яніння, підстави для страхових виплат відсутні. Одночасно представник вказав, що відповідач не погоджується з розрахунком завданих збитків, оскільки згідно вказаного звіту автомобіль Ford Focus є конструктивно загиблим, так як вартість відновлюваного ремонту значно перевищує дійсну вартість транспортного засобу

21.10.2019 представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якому вказав на безпідставність доводів викладених у відзиві, вказуючи при цьому, що постановою Апеляційного суду міста Києва від 21.05.2018 року, провадження щодо ОСОБА_1 було закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

30.10.2019 представник відповідача - адвокат Кірсік С.В. направила до суду заперечення на відповідь на відзив, вказуючи, що фіксація уповноваженими особами обставинами про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у протоколі про адміністративне правопорушення (довідці про дорожньо-транспортну пригоду) є достатнім доказом на підтвердження невиконання відповідачем однієї з умов договору страхування та не залежить від результатів розгляду судом справи щодо наявності чи відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судовим розглядом встановлено, що 28.09.2017 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УНІВЕСАЛЬНА» було укладено Договір № 3014/261/001144 добровільного страхування наземного транспорту, за яким застраховано автомобіль Форд Фокус, р/н НОМЕР_1 .

02.11.2017 року в м. Києві по вул. Саперно-Слобідська відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Форд» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВМW», р/н НОМЕР_2 .

06.11.2017 року позивач подав відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування, згідно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.11.2017.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами.

06.03.2018 р. відповідач відмовив у визнанні випадку страховим та виплаті відшкодування на підставі п. 3.1.7 Договору (виключення зі страхових випадків - відмова від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння), оскільки відповідно до Довідки про ДТП, виданої УПП в м. Києві, ОСОБА_1 відмовився від перевірки на стан сп`яніння.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2018 р. скасовано постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2018 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова пройти огляд на стан сп`яніння), а провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, тобто відсутності належним чином зафіксованої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи наведене, 06.08.2018 р. позивач звернувся до ПАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» щодо перегляду відмови у визнанні випадку страховим та виплаті відшкодування.

Листом від 31.08.2018 р. відповідач відмовив у перегляді рішення по справі з тих підстав, що не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не має значення для кваліфікації страховиком підстав для відмови відповідно до умов договору, а формальне не дотримання процедури фіксування факту відмови від освідчення протоколом за участю 2-х свідків, яке лягло в основу судового рішення, жодним чином не спростовує встановлений судом та визнаний відповідачем ж самим факт відмови від освідчення на стан сп`яніння.

Проте, з даним твердженням суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їй сукупність достатньою.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В свою чергу, процесуальне законодавство визначає випадки, коли сторони звільняються від доказування обставин (фактів), на які вони посилаються, як на підставу свої правових вимог та заперечень. Тобто ці обставини (факти) апріорі розглядаються як достовірні. Саме до такої категорії відносяться обставини, які були встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, притягнення до адміністративної відповідальності осіб за ст. 130 КУпАП (за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) належить до компетенції суддів районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Так, постановою Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2018 р. встановлено, що матеріалами справи не підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» у присутності двох свідків, у зв`язку з чим законодавчо встановлений порядок підтвердження відмови від огляду - протоколом, складеним в присутності двох свідків, був грубо порушений, що не дає протоколу статусу належного доказу та позбавляє можливості достовірно та незаперечно встановити, чи дійсно така відмова мала місце.

За вказаних обставин суд надходить до висновку, що довідка про ДТП, яка була видана до набрання законної сили рішенням суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на основі протоколу про адміністративне правопорушення, визнаного судом, як такого що «не дає протоколу статусу належного доказу та позбавляє можливості достовірно та незаперечно встановити, чи дійсно така відмова мала місце».

Вказані норми процесуального законодавства та відповідно встановлені фактичні обставини у справі спростовують доводи відповідача викладені у листі від 31.08.2018, яким відмовлено у виплаті страхового відшкодування, та являються передбаченими та помилковими, а відтак наявні правові підстави з якими законодавець пов`язує виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 .

Що стосується розміру завданої шкоди, то суд виходить з того, що розмір завданої шкоди та страхового відшкодування розраховується відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до Звіту №1311 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Ford Focus р/н НОМЕР_1 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Focus р/н НОМЕР_1 становить 305 185 грн. 41 коп.

Відповідно до п. 1.3. Договору страхова сума становить 291 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 9.6. Страховик здійснює страхове відшкодування в розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, вказаної в Договорі, з вирахуванням франшизи, зазначеної в п. 1.7. Договору.

Відповідно до п. 1.7 Договору, франшиза по ризику Б та конструктивної загибелі ТЗ становить 29 100.

Слід зазначити, що відповідач вказані доводи сторони позивача не приймає, вказуючи, що згідно вказаного звіту автомобіль Ford Focus є конструктивно загиблим, так як вартість відновлюваного ремонту значно перевищує дійсну вартість транспортного засобу, проте дані доводи належним доказами та розрахунками підтверджені не були, а відтак суд приймає розрахунок наведений позивачем.

Крім цього, відповідач не навів суду обґрунтування свого звернення до іншого суб`єкта з проханням визначення розміру завданої автомобілю шкоди.

Відповідно дост.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, у зв`язку з чим позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих збитків з урахуванням умов договору страхування та відповідно становить 261 900 грн.

У відповідності дост.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2619 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхове компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхове компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 261 900 (двісті шістдесят одну тисячу дев`ятсот) грн.

Стягнути на користь Держави України з Публічного акціонерного товариства «Страхове компанія «Універсальна»судовий збір у розмірі 2619 (двісті тисячі шістсот дев`ятнадцять) 00 грн.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Страхове компанія «Універсальна», , адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.11.2019 року.

Суддя Т.Г. Ільєва