Справа № 589/1461/18
Провадження № 2/589/279/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу в загальному позовному провадженні позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву № б/н від 17 лютого 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором утворилася заборгованість в сумі 10817,36 грн, яка складається з: 4746,05 грн тіло кредиту, 4641,11 грн відсотки за користування кредитом, 1430,20 грн пеня та комісія.

01 жовтня 2014 року ОСОБА_2 помер.

На час відкриття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1. 08 травня 2017 року позивачем направлена претензія кредитора до Шосткинської міської державної нотаріальної контори. 08 червня 2017 року з нотаріальної контори надійшла відповідь, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». На думку позивача, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. 28 жовтня 2017 року на адресу відповідача направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було.

Посилаючись на ст. 1282 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 10817,36 грн за кредитним договором № б/н від 21 лютого 2011 року.

У судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав.

На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2011 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 6).

01 жовтня 2014 року ОСОБА_2 помер (а. с. 34).

Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості позичальника перед банком за вказаним кредитним договором № б/н від 21 лютого 2011 року становить 10817,36 грн та складається з: 4746,05 грн - тіло кредиту, 4641,11 грн відсотки за користування кредитом, 1430,20 грн комісія та пеня.

Позивач направив на адресу Шосткинської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 07 березня 2018 року вих.№SAMDN0835 (а.с. 38).

25 травня 2017 року Шосткинська міська державна нотаріальна контора направила банку листа за № 146, в якому повідомила що після смерті 01 жовтня 2014 року ОСОБА_2 спадкова справа за №298/2015 заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Дані про спадкоємців ОСОБА_2 відсутні, до нотаріуса ніхто із заявами про прийняття спадщини не звертався. При переході права власності на майно спадкодавця іншим особам банку буде повідомлено додатково (а.с. 39).

28 жовтня 2017 року банком направлено відповідачу лист-претензію з вимогою про сплату ним як спадкоємцем померлого ОСОБА_2 заборгованості перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування на суму 10817,36 грн (а. с. 40, 42-44).

З копій паспортів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: вул. ОСОБА_3 (Свободи)АДРЕСА_1, м. Шостка, Сумська область, тобто за тією ж самою адресою, за якою був зареєстрований на час смерті ОСОБА_2 (а. с. 31, 32-33).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини пятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, відповідно до наведеної норми матеріального права, кредитор може звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості померлого боржника з його спадкоємців шляхом накладення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. При цьому спадкоємці несуть відповідальність по зобовязанням померлого боржника в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи відповідач був зареєстрований за адресою, за якою на момент смерті проживав ОСОБА_2, а саме: вул. ОСОБА_3 (Свободи)АДРЕСА_1, м. Шостка, Сумська область. Проте, даний факт не свідчить, що вказана квартира належала померлому на праві власності.

Жодних доказів про наявність у померлого ОСОБА_2Є, спадкового майна позивачем суду не надано. Без доведення вказаної обставини, підстави для задоволення позову кредитора відсутні.

Позивач не підтвердив суду неможливість надати докази щодо наявності у померлого спадкового майна. Зокрема, позивачем не надано доказів звернення до нотаріуса, яким заведено спадкову справу, із заявою про витребування відповідної інформації з державних установ щодо реєстрації за померлим ОСОБА_2 нерухомого або рухомого майна. З відповідним клопотанням про витребування доказів відповідно до ст. 84 ЦПК України позивач до суду не звернувся. Збирання ж доказів у цивільних справах відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України не є обовязком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Таким чином, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх вимог, а тому позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 15-1, 30, 62, 75, 76, 203 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 10817,36 грн за кредитним договором від 21 лютого 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4