Справа №515/1852/18
Провадження №2/515/242/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
12 грудня 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про витребування майна з незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 пред`явив вищезазначений цивільний позов, в якому просить витребувати у ві- дповідача майно, а саме: мотоблок «КЕНТАВР» МБ 2060 Д-З; причеп «Forte» модель АМС-03 та бензопилу «Forte», посилаючись на те, що ним за власні кошти у період жовтня листопада місяці 2016 р. було куплене зазначене майно. Факт купівлі майна підтверджується відповідними доку- ментами. Після купівлі зазначеного майна воно перебувала за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своєю рід- ною сестрою ОСОБА_2 .. У зв`язку з тим, що між ними не знайдено порозуміння з приводу су- місного проживання за вищевказаною адресою, позивач змушений був у квітні 2018 р. переїхати проживати за адресою: АДРЕСА_2 . У травні 2018 року він забрав майно та перевіз його на зберігання до свого двоюрідного брата ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 . Через декілька днів ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_2 забрала майно до себе. Без будь- яких правових підстав відповідач утримує майно позивача та не бажає його повернути.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач до суду за викликом не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщалася належним чином, відзиву на позовну заяву не подала.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення, у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України.
Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Як вбачається з копій паспортів гр. України: серії НОМЕР_1 (а.с.4) та серії НОМЕР_2 (а.с.40) сторони по справі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
За накладною № 106350/0 від 04.11.2016 року (а.с.10) та заявками на постачання товару під замовлення (а.с.11), видно, що суб`єктом підприємницькою діяльності ОСОБА_5 було доставлено гр. ОСОБА_1 товар, а саме: причеп «Forte» модель АМС-03, вартістю 3700 грн. та мотоблок «КЕНТАВР» МБ 2060 Д-З, вартістю 14 870 грн..
Відповідно до копій квитанцій № НОМЕР_3 , № 522243 та № НОМЕР_4 (а.с.15) позивачем сплачено за товар, а саме: мотоблок, причеп та бензопилу в загальній сумі 20 149 грн.
Крім того, позивачем надано керівництво з експлуатації та обслуговування мотоблока «Кен- тавр» та керівництво з експлуатації та обслуговування бензоінструмента. (а.с.9).
У матеріалах справи міститься рапорт інспектора СРПП №4 Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .С. (а.с.23) та рапорт інспектора СРПП №3 Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області Гнезділова ОСОБА_7 І. (а.с.24), згідно яких вбачається, що 14.04.2018 р. об 10 год. 35 хв. по прибуттю на місце події було встановлено, що ОСОБА_1 проживав спільно зі своєю сестрою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де придбано було ним мотоблок та який утримувався на зберіганні за вказаною вище адресою. Після свого переїзду ОСОБА_1 вирішив забрати мотоблок, однак сестра не повертає його, за неприязні відносини. Також, даним особам було рекомендовано по даному факту звернутися до Татарбунарського районного суду Одеської області у цивільному порядку.
Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Та- тарбунарської державної нотаріальної контори Єпішкіною С.В. 16.03.2001 р. (а.с.47) підтверджується, що ОСОБА_8 після смерті своєї матері прийняв спадкове майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 3678 кв.м.; грошові внески з належними відсотками, що знаходяться в Струмківській ощадній касі № 6790/039 по рахунку № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 належній померлій та майновий пай заробленого в СГЗАТ «Струмок» в сумі 2015 грн. належній померлій.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряд- жатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Як зазначає ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактич- но позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.
Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.
Правовий аналіз положень статті 387 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.
Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.
Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості ко- ристуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактич- ний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового харак- теру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
З урахуванням вищенаведених положень чинного законодавства, проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки останнім доведено належним та допустимим доказом факт придбання ним на законних підставах спірного майна, таким доказом зокрема є наявний у нього квитанції до прибуткового касового ордеру, з якого прямо вбачається, що останній придбав вищевказане майно, а отже є їх власником. Тому, на думку суду, додаткове визнання його права власності на це майно судовим рішенням не вимагається, оскільки оригінал квитанції є безперечним документом, яких підтверд- жує право власності ОСОБА_1 на спірне майно.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321, 386, 387 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати на користь ОСОБА_1 у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпові- дача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеля- ційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодек-сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..
Суддя Тимошенко