Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/499/19

Провадження № 2/126/530/2019

"10" квітня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баланівської сільської ради Бершадського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його діда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1 помер дід позивача ОСОБА_2.

Після смерті діда відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого діда, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, позивач був малолітнім, а його батька ОСОБА_3 вже не було в живих, так як він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується довідкою Баланівської сільської ради.

Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Т.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне його дідові ОСОБА_2, оскільки на момент його смерті позивач був малолітнім та у встановлений законом строк не прийняв спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише в січні 2019 року, коли серед старих документів та фотокарток він знайшов сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я його діда.

Позивач, ОСОБА_1, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Представник Баланівської сільської ради Бершадського району надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1 помер дід позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті діда відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно померлого діда, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, позивач був малолітнім, а його батька ОСОБА_3 вже не було в живих, так як він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується довідкою Баланівської сільської ради Бершадського району № 97 від 11.02.2019 року, копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5, копією про встановлення батьківства серія НОМЕР_2.

Приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Гонтарук Т.І. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, належне його дідові ОСОБА_2, оскільки на момент його смерті позивач був малолітнім та у встановлений законом строк не прийняв спадщину, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 32/02-31 від 11.02.2019 року.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК,положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс УРСР.

Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За приписами ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Спадкоємець, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається таким, що прийняв спадщину якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Вирішуючи питання про продовження строку прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його діда ОСОБА_2, позивач був малолітнім, а його батька ОСОБА_3 вже не було в живих, так як він помер у 1994 році, та про наявність спадкового майна позивачу стало відомо лише в січні 2019 року, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачеві додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, додатковий строк три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його діда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

року.

Визначений строк обраховувати з дати набрання даним рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко