ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

м.Суми

Справа №583/3563/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/7/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостик С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Собина О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

позивача - ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року в складі судді Плотникової Н.Б., ухваленого у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про виділ частки з майна.

Позовна заява мотивована тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 серпня 2008 року належить 1/2 частина житлового будинку з прибудовою, ганком, житловою площею 40,2 кв.м, загальною площею 71,1 кв.м та господарськими спорудами: сарай-літня кухня, гараж, сарай, погріб, огорожа, колодязь, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також 1/2 частина земельної ділянки площею 0,06 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідачу належить інша 1/2 частина вказаного житлового будинку та земельної ділянки.

Посилаючись на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку врегулювати питання поділу будинку та земельної ділянки, тому вона просила суд здійснити поділ житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, виділивши їй у відокремлене користування 1/2 частину вказаного будинку та будівель відповідно до 1 варіанту розподілу висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виділивши їй у власність в житловому будинку коридор 1-1 площею 6,2 кв.м, частину кухні 1-4 площею 9,1 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 12,3 кв.м, веранду І площею 5,3 кв.м, кладову ІІ площею 5,3 кв.м, загальною площею 38,2 кв.м, а також господарчі споруди: ганок під літ. «а1», 1/2 частину сараю-літньої кухні під літ. «Б», гараж пд. літ. «б», сарай під літ. «Г», 1/2 частину воріт № 1 та 1/2 частину огорожі № 2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, виділивши йому у власність в житловому будинку житлову кімнату 1-2 площею 18,7 кв.м, житлову кімнату 1-3 площею 9,2 кв.м, частину кухні 1-4 площею 5,0 кв.м, загальною площею 32,9 кв.м, а також господарчі споруди: 1/2 частину сараю-літньої кухні під літ. «Б», сарай під літ. «В», погреб під літ. «пг», колодязь під літ. «К», 1/2 частину воріт № 1, 1/2 частину огорожі № 2.

Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 777 грн компенсації різниці у вартості часток.

Зобов'язано ОСОБА_1 у строк до 01 травня 2019 року за власні кошти демонтувати дверний блок та замурувати проріз між приміщеннями 1-1 та 1-2; улаштувати міжквартирну перегородку у приміщенні 1-4, утворивши приміщення кухні площею 9,1 кв.м та приміщення топочної площею 5 кв.м. Улаштування перегородки у приміщенні 1-4 виконати відповідно до вимог ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування».

Зобов'язано ОСОБА_3 у строк до 01 травня 2019 року за власні кошти улаштувати міжкімнатну перегородку у приміщенні 1-2, утворивши житлову кімнату площею 15,4 кв.м та приміщення тамбуру площею 3,3 кв.м глибиною не менше 1,5 м; демонтувати віконний блок, збільшити проріз та встановити подвійний дверний блок у зовнішній стіні приміщення 1-2; улаштувати ганок біля входу до приміщення 1-2.

Визначено, що при проведенні переобладнання з улаштуванням, демонтуванням та переносом перегородок та улаштуванням прорізів необхідно виконати заходи по посиленню несучих конструкцій та переопирання балок перекриття. Переобладнання необхідно проводити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва». Розподіл горищного приміщення житлового будинку робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородок та із улаштуванням окремих лазів.

Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у строк до 01 травня 2019 року кожного за власні кошти обладнати самостійними системами опалення, електропостачання, газопостачання свою частину будинку, при цьому вказано, що власники частин будинку не повинні перешкоджати один одному.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5707 грн 41 коп.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано незадовільний технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку, що унеможливлює проведення його поділу. Зокрема, відповідач зауважив, що при проведенні судової будівельно-технічної судовий експерт виходив з даних технічного паспорта на домоволодіння від 2008 року, в якому вказано, що фізичний знос житлового будинку на той період становив 53 %, в той час, як 10 листопада 2017 року був складений новий технічний паспорт на дане домоволодіння, в якому зазначено, що фізичний знос того будинку станом на 2017 рік становив вже 61 %. Крім того, відповідач послався на те, що належного дозволу на проведення переобладнання та перепланування житлового будинку від виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області отримано не було.

Від позивача ОСОБА_1 в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги, а також пояснення позивача ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, тобто, по 1/2 частині кожному, належить одноповерховий житловий будинок з прибудовою, ганком, житловою площею 40,2 кв.м, загальною площею 71,1 кв.м, зазначений під літ. Ааа1 та господарчі споруди: сарай-літня кухня Б, гараж б, сарай В,Г, погріб пг, огорожа №1-№1, колодязь К, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 7, 8, 9, 10, 118).

На даний час в спірному житловому будинку ніхто не проживає.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 29 травня 2017 року за № 37/38 поділ житлового будинку із господарськими спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, в натурі із виділенням кожній із сторін відокремленої частини будинку із окремим входом, можливий і експертом було запропоновано два варіанти поділу вказаного житлового будинку та господарських споруд, при якому один варіант поділу передбачений з відступом від ідеальних часток співвласників, а другий варіант - відповідно до ідеальних часток співвласників (т. 1, а.с. 92-112).

Так, варіантом 1 поділу житлового будинку та господарських споруд домоволодіння передбачено відступ від ідеальних часток співвласників (графічно наведено додаток №2), де 1 співвласнику виділяється 52/100 часток, а ІІ співвласнику - 48/100 часток у спірному майні.

Варіант 2 поділу житлового будинку та господарських споруд домоволодіння виконаний відповідно до ідеальних часток його співвласників (графічно наведено додатку №3), а саме: І співвласнику - 1/2 частка, ІІ співвласнику - 1/2 частка у спірному майні.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із технічної можливості провести поділ спірного житлового будинку разом з господарськими спорудами відповідно до варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 29 травня 2017 року за № 37/38, згідно з яким запропоновані варіанти не тягнуть за собою суттєвого погіршення технічного стану житлового будинку.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Як передбачено частинами 1, 3 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як роз'яснено у п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року за № 7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток кожного співвласника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток у праві власності.

Також, вимогами статті 152 ЖК України передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно п. 3.3 Стандарту житлово-комунального господарства України «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» СОУ ЖКГ 75.11 - 35077234. НННН :2009 знос фізичний - втрата вартості будинку порівняно з вартістю нового будинку, зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей його елементів.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2. Стандарту житлово-комунального господарства України «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків» правила визначення фізичного зносу житлових будинків (далі - Правила) поширюються на визначення технічного стану житлових будинків (далі будинків) при технічній інвентаризації, визначення вартості нерухомості, плануванні та проектуванні ремонту і їх реконструкції. Використання цих Правил при визначенні фізичного зносу будинків є обов'язковим для усіх підприємств, організацій і установ, незалежно від форми їхньої власності та відомчого підпорядкування.

Величина фізичного зносу елементів будинку визначається візуальним обстеженням з використанням необхідних приладів. У виняткових випадках допускається можливість розкриття окремих конструктивних елементів силами організації, що експлуатує будинок, або власника. (п. 5.1).

Величина фізичного зносу окремих конструкцій, технічного обладнання або їх ділянок визначається за таблицями розділу 6 шляхом порівняння наведених в них ознак фізичного зносу, з виявленими під час обстеження. (5.2).

Конкретний відсоток величини фізичного зносу в межах наведеного в таблиці інтервалу визначається, виходячи із таких міркувань:

- якщо елемент має всі ознаки фізичного зносу, що відповідають даному інтервалові, то величина зносу приймається рівною верхній межі інтервалу;

- якщо в елементі виявлена тільки одна з кількох ознак зносу, його величина приймається рівною нижній межі інтервалу;

- якщо оцінку величини фізичного зносу треба визначити тільки за однією ознакою (або за неповним набором ознак, наведених в таблиці даного інтервалу), то її обчисляють шляхом інтерполяції в залежності від розміру або характеру існуючих несправностей. (5.3).

Згідно таблиці Приблизної шкали оцінки зносу елементів будинку: фізичному зносу 41-60 % (незадовільний) відповідає наступна загальна характеристика технічного стану: експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту; фізичному зносу 61-80% (ветхий) відповідає наступна загальна характеристика технічного стану: стан несучих конструктивних елементів аварійний, а не несучих - дуже ветхий. Обмежене виконання елементами будинку своїх функцій.

Виходячи з положень п. 2.5.2 Методики «Організація проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» КНДІСЕ, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.06.2009 року, реальний розподіл житлового будинку неможливий, якщо: кам'яний будинок має фізичний знос більше 70%; дерев'яний будинок або будинок зі стінами з інших матеріалів має знос більше 60 %; незадовільний технічний стан несучих конструктивних елементів будинку: недостатня їх міцність, жорсткість, неспроможність сприймати додаткові навантаження і зберігати статичну непорушність в разі реконструкції і переобладнанні об'єкту дослідження; будівельні роботи по переобладнанню будинку згідно з певним варіантом поділу негативно вплинуть на його техніко-експлуатаційні показники.

Відповідно до інвентарної справи на домоволодіння по АДРЕСА_1 житловий будинок літ. А1, прибудова літ. а та ганок літ. а-1 були збудовані в 1959 році, фундамент цегляний, стіни в будинку сторчові, оббиті доскою; у прибудові дощаті, а стіни в ганку цегляні, покрівля шиферна.

З висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 29 травня 2017 року за № 37/38 вбачається, що технічний стан об'єктів визначався відповідно до результатів проведеного обстеження та даних інвентаризаційної справи станом на 09 лютого 2017 року на житловий спірний будинок та зіставленням з таблицями фізичного зносу стандарту Міністерства з питань житлово-комунального господарства України СОУ ЖКГ 75.11-35077234.НННН:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 03 лютого 2009 року № 21. Відповідно до вищевикладеного, технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку «АІж» висновком експертизи визначений як незадовільний, згідно шкали оцінки зносу стандарту ЖКГ «Правила визначення фізичного зносу житлових будинків». Фізичний знос від 41 до 60% - експлуатація елементів будинку можлива лише при умові проведення їх ремонту.

Також, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 уточнив, що експертиза проводилась за даними інвентаризаційної справи і при візуальному огляді ознак значного зносу виявлено не було. Судом не ставилось питання визначення фізичного зносу домоволодіння.

У той же час, згідно даних технічного паспорта житлового будинку індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1, складеного станом на 31 липня 2008 року, які враховувались при проведенні судової експертизи, фізичний знос житлового будинку складав 53 % (т. 1, а.с. 13-14, 115-117).

Однак, 05 вересня 2017 року та 10 листопада 2017 року на замовлення відповідача ОСОБА_3 Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» були виготовлені нові технічні паспорти цього ж житлового будинку, в яких визначено, що знос житлового будинку станом на дату виготовлення технічних паспортів становить вже 61 % (т. 1, а.с. 166-171, 208-213).

Крім того, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11 вересня 2018 року за № 1091 розмір фізичного зносу житлового будинку під літ. А за адресою: АДРЕСА_1, співвласниками якого є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на дату складання висновку 11 вересня 2018 року становить 63 % (т. 2, а.с. 129-133, 134-144).

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність технічної можливості поділу спірного житлового будинку з виділенням сторонам у натурі частки у майні, так як матеріалами справи доведено, що станом на день ухвалення оскаржуваного рішення суду фізичний знос спірного житлового будинку становив вже більше 60 %, що унеможливлює його реальний розподіл без заподіяння вказаному нерухомому майну непоправної шкоди, а також з огляду на те, що доказів щодо визначення технічного стану основних конструктивних елементів нерухомого майна сторони не надали, ураховуючи, що в наданих позивачкою копії листа Міністерства юстиції України за № 241928 (т. 2 а.с. 185-186) та у відповіді Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 17 січня 2019 року за № Ш-435 на звернення позивача йдеться про те, що висновок експертизи Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11 вересня 2018 року щодо визначення ступеня фізичного зносу спірного житлового будинку має ряд зауважень, з приводу чого необхідно провести додаткові обстеження шляхом клопотання про виклик того експерта або про призначення судом додаткової чи повторної експертизи.

В той же час, позивач та її представник адвокат ОСОБА_2, окрім заперечень на висновок експертизи від 11 вересня 2018 року, іншим правом, про що йдеться у вказаних вище відповідях відповідних установ і яке їм було роз'яснено, не скористались.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин того, що проведення реального поділу житлового будинку є можливим і при цьому не буде завдано тому житловому будинку непоправної шкоди та виходячи з технічного стану домоволодіння, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1025 грн 12 коп. та судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 3575 грн.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 3, 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ частки з майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1025 грн 12 коп. та судові витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 3575 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуючий: С.Г. Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко