Дата документу 15.02.2019 Справа № 323/2053/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/2053/18 Головуючий у 1 інстанції: Щербань Л.С.
Провадження № 22-ц/807/786/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 червня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, з січня 2017 року шлюб між сторонами фактично припинено, спільно не проживають, господарство не ведуть.

Дитина проживає разом з нею, усі обов'язки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно.

Відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання дитини, достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З п'ятирічного віку дитина хворіє на епілепсію, має хвороби зору.

На підставі зазначеного стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір у дохід держави в сумі 704,80 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не ухилення від сплати аліментів, надання матеріальної допомоги, необґрунтованість розміру аліментів, недоведеність його можливості сплачувати аліменти у стягнутій сумі, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 лютого2019року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі (18000 грн.) становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення аліментів, рівності сторін щодо участі в утриманні дітей, добровільності надання відповідачем допомоги на утримання дитини.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у статті 180 СК України.

Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України, статтею 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду.

Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 019751 30 червня 2006 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб (а.с. 7).

Сторони є батьками дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 048540, виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 20.11.2006 року (а.с.8).

Відповідно до довідки секретаря Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №992 від 12.07.2018 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні (а.с.9).

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції, керуючись наведеними нормами матеріального права, врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, визначивши аліменти, які підлягають стягненню на утримання дитини у розмірі 2 000 грн.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано матеріальне становище позивача, з якою проживає дитина, особу платника аліментів, його матеріальне становище, та обґрунтовано встановлено, що розмір аліментів у сумі 2000 гривень є таким, що враховує інтереси дитини, позивача і не порушує права відповідача.

Відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі, який відповідає вимогам розумності, законності та належного виконання батьківських обов'язків.

Навпаки, з наданих ОСОБА_5 світлокопій квитанцій про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_4 вбачається, що в середньому відповідачем перераховувались кошти в розмірі 2000 грн. на місяць (а.с.41,44-46,67).

Враховуючи вік та стан здоров'я відповідача, його доводи про те, що він не працює та не має доходу, не можуть позбавляти дитину необхідного та достатнього матеріального забезпечення. Батько зобов'язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою.

Колегія суддів вважає за можливе роз'яснити, що у відповідності до ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що у справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 листопада 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: