Справа № 415/4470/19
Провадження № 22-ц/810/1173/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

2019 року, грудня місяця, 27-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Яреська А.В. (суддя - доповідач), Карташова О.Ю., Лозко Ю.П., вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою державного реєстратора відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Дубасової Тетяни Михайлівни на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2019 року у цивільній справі (№ 415/4470/19 суддя І інстанції Фастовець В.М.) за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області, управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради про визнання дії державного реєстратора неправомірними, скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обмежень, третя особа: державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасов Емір Іскардерович, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області, управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради про визнання дії державного реєстратора неправомірними, скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обмежень.

Не погодившись із вказаним рішенням державний реєстратор відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Дубасова Т.М. звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просять скасувати ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2019 року. Закрити провадження у справі № 415/4470/19 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Управління адміністративних послуг лисичанської міської ради та державного реєстратора речових прав відділу державної реєстрації управління адміністративних послуг Дубасової Т.М., оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, та встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

В той же час, в даному переліку відсутнє посилання на ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення. Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені, зокрема і на стадії апеляційного оскарження рішення, ухваленого щодо суті спору.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17.

Статтею 357 ч.5 п.4 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення ЦПК України, апеляційний суд прийшов до висновку про повернення апеляційної скарги державного реєстратора відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Дубасової Тетяни Михайлівни на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2019 року, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин апеляційна скарга на ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ч.5 п.4 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу державного реєстратора відділу державної реєстрації Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Дубасової Тетяни Михайлівни на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 16 грудня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді