КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/7521/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої адміністративним правопорушенням,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. Зазначив, що 12.05.2017 року о 8-40 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КАМАЗ-5410», д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Колекторна та вул.Садова в м.Києві, здійснюючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Honda Civiс», д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався у зустрічній смузі руху, чим змусив його різко змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, в наслідок чого він виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем „Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Цією ж постановою він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. При цьому визначальним у спричиненні ДТП було здійснення водієм «KAМАЗ» ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч без увімкнення світлового покажчика, що спровокувало його виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулось з автомобілем «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_4 Відповідно, ступінь вини має розподілятися наступним чином - на нього - 5%, на відповідача ОСОБА_1 - 95%. Відповідно до звіту №3242 від 19.05.2017 року ТОВ «Естімейт Плюс» про незалежну оцінку вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження його автомобіля, становить 33 040,86 грн. Виходячи із пропорційності вини у даній ДТП, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Honda Civiс», д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 31 388,82 грн. та 1600 грн. витрат на проведення оцінки матеріального збитку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 29 736,77 грн. в рахунок стягнення 9/10 частин від загальної матеріальної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, 1 600 грн. вартості проведення оцінки пошкодженого майна, 12 342,40 грн. вартості надання правничої допомоги, 640 грн. судового збору, а всього 44 319,17 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати його вину у вчиненні ДТП в розмірі 5% та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 у відшкодування завданої шкоди 1 652,04 грн. В іншій частині позову ОСОБА_2 просить відмовити. Вважає, що суд не в повному обсязі дослідив наявні в матеріалах справи докази. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року винним у вчиненні ДТП було визнано як його, так і ОСОБА_2 . При цьому встановлено, що позивач мав можливість уникнути ДТП. Зіткнення з автомобілем «КАМАЗ-5410», д.н.з. НОМЕР_1 не було. На думку апелянта суд неправильно визначив частку у вині кожної із сторін, не призначив з цього приводу судової експертизи. Вважає, що частка його вини у вчиненні ДТП має бути визначена в розмірі 5%, а частка у вині позивача - 95%. Також апелянт зазначає у суду були відсутні підстави для стягнення з нього витрати на правничу допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про прийняття правової допомоги позивачем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 травня 2017 року о 8-40 годин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КАМАЗ-5410», д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Колекторна та вул. Садова в м. Києві, здійснюючи поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічній смузі руху, чим змусив водія ОСОБА_2 різко змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, в наслідок чого останній виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень автомобілів «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 та «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 . Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.13 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч.4 ст.122 КУпАП, а водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.11.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4, ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення. Визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладеноадміністративне стягнення (а.с.58-60).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29вересня 2017 року постанова Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року була залишена без змін (а.с.5-6; 61-63).

Автомобіль «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 , 1996 року випуску, синього кольору, належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 (а.с.12).

Автомобіль «КАМАЗ-5410», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1

Відповідно до звіту №3242 від 19 травня 2017 року ТОВ «Естімейт Плюс» вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Honda Civic», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 33 040,86 грн. (а.с.7-10; 26-49).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначивши ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП - 1/10 та ОСОБА_1 - 9/10, стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди 29 736,77 грн., 1 600 грн. вартості проведення оцінки пошкодженого майна.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається зі змісту постанови Дарницького районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року передумовою для вчинення ДТП було саме здійснення водієм «KAМАЗ» ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч без увімкнення світлового покажчика, тобто спричинення аварійної обстановки на дорозі, що підтверджується відеозаписом події ДТП, поясненнями самого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Маневр повороту без увімкнення світлового покажчика автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спровокував виїзд водія ОСОБА_2 на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення автомобіля «Honda Civic» під керування ОСОБА_2 та автомобіля «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_4

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визначення частки вини ОСОБА_2 на рівні 1/10, а ОСОБА_1 - 9/10, та стягнув з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля у відповідній частці - 29 736,77 грн., та витрати на проведення оцінки пошкодженого майна в сумі - 1600 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неповне дослідження доказів та неправильне визначення часток у вині кожної із сторін, а також на те, що позивач мав можливість уникнути ДТП, оскільки, як було встановлено, передумовою для ДТП було саме порушення Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що суд не призначив судової експертизи щодо визначення частки вини у кожної із сторін, оскільки таке питання сторони перед судом не порушували.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи скарги щодо безпідставного стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 надав договір про надання правової допомоги від 30 жовтня 2017 року, укладений із адвокатом Жданом В.В., ордер на надання адвокатом правової допомоги, копію свідоцтва ОСОБА_5 про право на зайняття адвокатською діяльністю, розрахунок вартості витрат на правову допомогу та квитанцію до прибуткового касового ордера про сплату витрат на правову допомогу в сумі 12 342,40 грн. (а.с. 17-24).

Відповідач не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Відтак, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.