УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2011/4168/2012

Провадження № 4-с/638/136/19

20.12.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Омельченко К.О.,

з участю секретаря Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Денисенко Ольгу Вікторівну звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус Ольги Анатоліївни, в якій він просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус Ольги Анатоліївни щодо складання розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно) в рамках виконавчого провадження № 33886411, визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно), складений головним державним виконавцем Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. при здійсненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 33886411.

Свої вимоги скаржник ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на виконанні Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 33886411 з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2012 р. по справі № 2011/4168/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відкрите на підставі виконавчого листа № 2011/4168/2012 від 02.08.2012 р.

Згідно резолютивній частині виконавчого документа: «Дзержинський районний суд м. Харкова вирішив: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття».

Постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята 10.08.2012 р. старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Харківського міського управління юстиції Великородною І.В. на підставі заяви про примусове виконання рішення суду, поданої ОСОБА_2 06.08.2012 р.

Під час здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 33886411 головним державним виконавцем Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. 11 червня 2019 року був складений розрахунок заборгованості по стягненню аліментів за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно). Згідно даного розрахунку загальна сума заборгованості за аліментами, що виникла у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за вищевказаний період складає 65 936,14 грн.

11.06.2019 р. заявник ОСОБА_1 вперше ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 33886411. Також 11.06.2019 р. ОСОБА_1 в приміщенні органу виконавчої служби особисто був отриманий розрахунок заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р., про що в матеріалах виконавчого провадження міститься відмітка.

Даний розрахунок ОСОБА_1 вважає незаконним та необґрунтованим з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 195 Сімейного кодексу України «Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом».

У відповідності до п. 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 «Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України».

Із змісту вищевказаного розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. вбачається, що він був здійснений (обчислений) державним виконавцем виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати по району, в якому здійснюється примусове виконання рішення суду (Нововодолазький район Харківської області).

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем був здійснений запит № 7268703 від 25.09.2014 р. про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб до Державної податкової служби України з метою отримання інформації щодо переліку джерел доходів у ОСОБА_1 за останній звітний період.

На даний запит Державною податковою службою України була надана відповідь № від 26.09.2014 р., в якій зазначено, що інформація по даним параметрам запиту відсутня.

Аналогічний запит за № 7268744 від 25.09.2014 р. був надісланий державним виконавцем й до Пенсійного фонду України з метою встановити останнє місце роботи ОСОБА_1 . В результаті запиту була також отримана відповідь № від 25.09.2014 р., в якій значилось, що фізичну особу неможливо ідентифікувати.

В подальшому в 2018 році державним виконавцем також були здійснені аналогічні запити до Пенсійного фонду України № 37618686 від 17.03.2018 р., № 39948922 від 15.05.2018 р. та Державної фіскальної служби України за № 37618693 від 17.03.2018 р., № 39948933 від 15.05.2018 р. відповідно.

В результаті повторних запитів також були отримані відповіді про відсутність інформації стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи із змісту наданих відповідей, державний виконавець прийшов до висновку про необхідність здійснити розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи з

розміру середньомісячної заробітної плати в місцевості, в якій мешкає боржник.

Втім, враховуючи той факт, що розрахунок заборгованості здійснений державним виконавцем за період, який починається з лютого 2012 року, а перші запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової/фіскальної служби України були здійснені 25.09.2014 та стосувались останнього звітного періоду, виходить, що порядок проведення розрахунку заборгованості за 2012-2013 роки та частину 2014 року державний виконавець встановив на власний розсуд, ігноруючи вимоги діючого законодавства, які чітко регламентують дану процедуру.

З даною позицією державного виконавця заявник ОСОБА_1 не згоден, оскільки в період з 03 жовтня 2011 року по 29 грудня 2014 року він працював у приватного підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за безстроковим трудовим договором, виконуючи обов`язки менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами, що підтверджується Трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 03.10.2011 р., зареєстрованим в Нововодолазькому районному центрі зайнятості 04.10.2011 р. за № 7.

Згідно змісту даного трудового договору розмір заробітної плати ОСОБА_1 на весь період дії трудового договору складав 1 100,00 грн. на місяць.

Отже, беручи до уваги вищезазначене, розмір нарахованих помісячно аліментів за період з лютого 2012 року по грудень 2014 року (включно) мав розраховуватись згідно вимогам ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Таким чином розмір аліментів, що підлягали сплаті за вказаний період, має складати: 1100,00 грн.* ј = 275,00 грн./на місяць.

З огляду на вказане, розрахунок суми заборгованості за період з лютого 2012 року по грудень 2014 року (включно) був здійснений державним виконавцем необґрунтовано та незаконно, всупереч вимогам, встановленим ст. 195 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, у зв`язку із допущенням даної помилки в розрахунку заборгованості, державним виконавцем був невірно обчислений і загальний розмір заборгованості з сплати аліментів, в результаті чого, за переконанням скаржника, розрахунок заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. є незаконним та підлягає скасуванню.

Також в матеріалах виконавчого провадження міститься розпорядження № 33886411 від 15.05.2019 р., в якому міститься інформація щодо сплати ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 465,00 грн. в рахунок погашення існуючої заборгованості.

Дана сума також не була відображена в розрахунку заборгованості від 11.06.2019 р.

Представник скаржника надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, вимоги, заявлені в скарзі, підтримав, просив їх задовольнити.

Особа, на рішення та дії якої подається скарга, головний державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. надала суду письмові заперечення, в яких просила у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Разом з запереченнями надала суду скорегований розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 16.10.2019 р., згідно якому заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно) складає 55 374,57 гривень.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду письмові заперечення, в яких також просила у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки державним виконавцем складено розрахунок заборгованості з врахуванням середньї заробітної плати працівника для цієї місцевості та дії державного виконавця відповідають вимогам ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.. 195 СК України, а розрахунок заборгованості є правомірним.

Особа, на рішення та дії якої подається скарга, головний державний виконавець Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належно, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належно, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч. ч. 3, 4, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Положеннями ч.ч. 1,2 ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Статтями 15,16 Цивільного кодексу України передбачено - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 33886411 з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.05.2012 р. по справі № 2011/4168/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відкрите на підставі виконавчого листа № 2011/4168/2012 від 02.08.2012 р.

Згідно резолютивній частині виконавчого документа: «Дзержинський районний суд м. Харкова вирішив: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття».

Постанова про відкриття виконавчого провадження була прийнята старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області Харківського міського управління юстиції Великородною І.В.10.08.2012 р. на підставі заяви про примусове виконання рішення суду, поданої ОСОБА_2 06.08.2012 р.

Під час здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 33886411 головним державним виконавцем Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. 11 червня 2019 року був складений розрахунок заборгованості по стягненню аліментів за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно). Згідно даного розрахунку загальна сума заборгованості за аліментами, що виникла у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за вищевказаний період складає 65 936,14 грн.

Суд вважає, що аргументи скаржника ОСОБА_1 щодо незаконності та необґрунтованості розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно) заслуговують на увагу, оскільки при складанні даного розрахунку головним державним виконавцем Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. дійсно були порушені вимоги положень ст. 195 Сімейного кодексу України та п. 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Суд погоджується з аргументами скаржника відносно того, що при складанні розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. державним виконавцем був порушений порядок проведення розрахунку заборгованості за період 2012-2013 років та частину 2014 року і розмір заборгованості був встановлений ним на власний розсуд, без врахування того факту, що в період з 03 жовтня 2011 року по 29 грудня 2014 року ОСОБА_1 працював у приватного підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за безстроковим трудовим договором, виконуючи обов`язки менеджера (управителя) в роздрібній торгівлі продовольчими товарами, що підтверджується Трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 03.10.2011 р., зареєстрованим в Нововодолазькому районному центрі зайнятості 04.10.2011 р. за № 7.

Оскільки згідно змісту даного трудового договору розмір заробітної плати ОСОБА_1 на весь період дії трудового договору складав 1 100,00 грн. на місяць, то й розмір нарахованих помісячно аліментів за період з лютого 2012 року по грудень 2014 року (включно) мав розраховуватись згідно вимогам ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Таким чином розмір аліментів, що підлягали сплаті за вказаний період, мав складати: 1100,00 грн.* ј = 275,00 грн./на місяць.

З огляду на вказане, розрахунок суми заборгованості за період з лютого 2012 року по грудень 2014 року (включно) був здійснений державним виконавцем необґрунтовано та незаконно, всупереч вимогам, встановленим ст. 195 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, у зв`язку із допущенням даної помилки в розрахунку заборгованості, державним виконавцем був невірно обчислений і загальний розмір заборгованості з сплати аліментів, в результаті чого розрахунок заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. є незаконним.

Також судом встановлено, що згідно розпорядження № 33886411 від 15.05.2019 р., що міститься в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_1 в рахунок погашення існуючої заборгованості було сплачено 465,00 грн. Дана сума також не була відображена в розрахунку заборгованості від 11.06.2019 р.

Разом з тим суд приймає до уваги той факт, що головним державним виконавцем Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус О.А. був здійснений перерахунок розміру заборгованості та надано суду розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 16.10.2019 р., згідно якому заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно) складає 55 374,57 гривень.

З огляду на цей факт, на момент ухвалення рішення відсутній предмет спору.

Керуючись ст.ст. 448-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення головного державного виконавця Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоус Ольги Анатоліївни щодо складання розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 11.06.2019 р. за період з 21.02.2012 року по серпень 2018 року (включно) в рамках виконавчого провадження № 33886411, заінтересована особа ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: