Справа № 629/665/19
Провадження № 2/629/694/19
З А О Ч Н Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що 19.09.2011 року ОСОБА_3 уклав кредитний договір б/н, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ІНФОРМАЦІЯ_5 позичальник ОСОБА_3 помер. Із спадкодавцем на час відкриття спадщини проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, таким чином відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. 09.01.2019 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на дату смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_5, заборгованість становить 7333 гривні 65 копійок та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 4972 гривні 14 копійок; заборгованості за відсотками у розмірі 2361 гривні 51 копійки. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 7333 гривні 65 копійок, а також судові витрати у розмірі 1921,00 гривні.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але при подачі позовної заяви до суду просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Крім цього в своїй позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача по справі не заперечує проти постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про вручення судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, наданої у заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19.09.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19.09.2011 року, станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість становить 7333,65 грн., яка складається з: 4972,14 грн. - заборгованість за кредитом, 2361,51 грн. - заборгованість за відсотками.
05.02.2016 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для захисту своїх праві інтересів з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 629/559/16-ц).
Ухвалою суду від 14.03.2016 року провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Як вказано позивачем у позові, спадкоємці - відповідачі по справі, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів відповідачів, в яких зазначено, що місцем їх реєстрації є - АДРЕСА_1.
09.01.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців ОСОБА_2, ОСОБА_1 було направлено листи-претензії, згідно яких Позивач пред'явив свої вимоги на суму 7333,65 грн.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст.ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Аналогічні роз'яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1281 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк», як позивач, зобов'язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.
Позивач зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_3 у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1.
Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.
Вбачається, що позивачем не надано суду належних доказів обсягу майна, отриманого спадкоємцем у спадщину після смерті ОСОБА_3, його вартості. При цьому з жодними клопотаннями щодо витребування вказаних доказів позивач до суду не звертався.
Зокрема, доказів отримання відповідачами свідоцтв про право на спадщину або постійного проживання відповідачів із спадкодавцем суду не надано.
Отже, стороною позивача не надано до суду доказів переходу прав та обов'язків померлого ОСОБА_3 до відповідачів.
Оскільки, зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 ст.1282 ЦК України.
Саме на підставі норм статей 1281,1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до відповідачів.
Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.
Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року справа № 6-33цс/15.
Частиною 2 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від дня настання строку вимоги.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу про смерть боржника ОСОБА_3 стало відомо з ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.03.2016 року, справа №629/559/16-ц, якою провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому саме з 14.03.2016 року згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України розпочався строк пред'явлення вимоги до спадкоємців.
Однак АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємців з претензіями лише 09.01.2019 року, а з позовом до суду 18.02.2019 року, тобто позивачем пред'явлені вимоги з пропуском визначеного законом шестимісячного строку який є присічним (преклюзивним).
Посилання позивача на те, що відповідь нотаріуса була отримана 12.10.2018 року суд не бере до уваги, оскільки нотаріусом відповідь датована 21.03.2018 року, а в штампі про отримання, проставленим АТ КБ «ПриватБанк» зазначена дата 12.10.2018 року, але відсутні докази того, що даний листа пройшов реєстрацію вхідної кореспонденції.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов'язанням, а також припинення такого зобов'язання. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.
Аналогічні правові висновки також містяться в Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017, в справі № 6-2962цс16, в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2018 року № 14-53 цс 18.
Враховуючи наведені норми та обставини справи встановлені судом, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк для пред'явлення позивачем вимог до спадкоємців боржника, встановлений ст.1281 ЦК України, вже минув на момент звернення із даним позовом до суду.
Оскільки кредитор пред'явив свої вимоги до спадкоємців з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті позбавляє його права вимоги до відповідачів.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачів на користь АТ КБ «ПриватБанк» несплаченої при житті спадкодавцем суми заборгованості по кредиту (тіло кредиту) за договором № б/н від 19.09.2011 року у розмірі 7333,65 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо в позові відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-257, 268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 526, 608, 1218, 1281, 1282 ЦК України суд -
В задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, паспорт НОМЕР_5, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 02.11.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, паспорт НОМЕР_6, виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 17.10.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Суддя Н.А. Смірнова