Справа № 635/2499/18
Провадження № 2/635/136/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення суми боргу,

представник позивача ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в загальному розмірі 123012,00 гривень, з яких: сума боргу за договором позики в розмірі 122400,00 гривень; три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 612,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 21 листопада 2017 року між сторонами укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач надав відповідачу позику в розмірі 1400 доларів США (що за курсом НБУ є еквівалентом 36400,00 гривень) та 86000,00 гривень. Позика була надана на зимній період, оскільки її метою був пошив зимового спецодягу та закупівля для нього матеріалу. Таким чином, відповідач повинен був повернути позику до 01 березня 2018 року. Свої зобов'язання ОСОБА_2 добровільно не виконав, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі.

Відповідач подав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні вимог позивача в повному обсязі, посилаючись на те, що він ніколи не укладав договору позики з позивачем. Розписка, яка була складена ним є документом, який посвідчує факт проведення окремої господарської операції - отримання коштів для придбання сировини для подальшого виготовлення спеціального форменого одягу, а також посвідчує отримання частини оплати вартості робіт та послуг із такого пошиву. Так, в листопада 2017 року між відповідачем та позивачем було укладено усний господарський договір про виконання робіт із пошиву спеціального форменого органу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов'язався за рахунок позивача здійснити придбання матеріалу і здійснити пошив спеціального форменого одягу. Вказаний договір виконаний відповідачем в повному обсязі: отримані від позивача грошові кошти витрачені на придбання тканини та фурнітури; роботи з пошиву одягу виконані у грудні 2017 року. З січня 2018 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання прийнятих на себе господарських зобов'язань за договором та відмовляється сплачувати залишок заборгованості оплати вартості робіт з пошиву одягу, посилаючись на те, що змінилися ціни на ринку і він міг би відшити такий одяг більш дешевше. Також вказав, що розписка, яка надана позивачем, не містить в собі всіх ознак договору позики і тим самим не може вважатися отриманням грошей у позику, а саме не містить посилання на те, що грошові кошти у сумі 1400 доларів США та 86 000,00 гривень передані у власність ОСОБА_2, те що ці грошові кошти отримані в позику, їх цільовим призначенням вказано - закупівля тканини і фурнітури та виконання робіт із відшиву спеціалізованого форменого одягу; також вищевказана розписка не містить жодного посилання на обов'язок повернути грошові кошти.

Представник позивача - ОСОБА_3 надала відповідь на відзив, де вказала, що відповідач порушив строк подання відзиву на позовну заяву. Крім того, ОСОБА_2 посилається на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено господарський договір про виконання робіт із пошиву спеціального форменого одягу, однак жодних доказів на підтвердження цього суду не надав. Тому 21 листопада 2017 року між сторонами укладено договір позики за умовами якого ОСОБА_2 отримав позику в розмірі 1400 доларів США та 86000,00 гривень з метою пошиву зимового спецодягу та закупівлі для нього матеріалу, а тому позика вважається наданою на зимовий період та відповідач повинен був її повернути до 01 березня 2018 року, проте свої зобов'язання не виконав.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано.

Представник позивача - ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17 квітня 2018 року, в судовому засідання вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти вимог позивача заперечував та просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві, крім того пояснив, що позивач у будь який час може приїхати і забрати пошиті для нього речі.

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 21 листопада 2017 року ОСОБА_2 взяв грошові кошти в розмірі 1400 доларів США та 86 000,00 гривень на пошив спецодягу та купівлю матеріалу, про що свідчить розписка відповідача від 21 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Суд аналізуючи надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає оскільки позивачем не доведено, що мало місце укладення з відповідачем договору позики, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу, при цьому виходить з тих обставин, що вказана розписка не містить даних що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору позики, зокрема не містить даних, що відповідач зобов'язується повернути позивачу таку ж суму грошових коштів (суму позики), яка передана йому і не вказаний строк такого повернення, і з наданої суду розписки відповідача вбачається, що між сторонами фактично мав місце договір підряду на виконання робіт з пошиву одягу.

За встановлених у судовому засіданні обставин, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення суми боргу за їх недоведеністю, та враховує, що позивач не заявляв вимог інших крім стягнення суми боргу, а суд розглядає справи не інакше як в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем суд відносить за його рахунок.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст.1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення суми боргу - повністю відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 - віднести за його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий 15 травня 2008 року Фрунзенським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданий 14 квітня 1998 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, місце проживання: АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна