Справа № 175/4586/19
Провадження № 2/175/1314/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року сел. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 25.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди залишено без руху для усунення недоліків.

Після усунення позивачем недоліків відповідно ухвали від 25.11.2019 року, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява N 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Як убачається із змісту позовної заяви та її предмету, позивач просить: На підставі ст. 1, 3 Конституції України забезпечити його особисте немайнове право як громадянина України ОСОБА_1 на життя та особисте немайнове право на безпечне життя і здоров`я довкілля шляхом: 1) надання йому матеріальної допомоги у розмірі 10 тис. грн. для повернення боргів, придбання ліків та продуктів; 2) виділення коштів у 2019 році для фінансування робіт, а саме: розробка проекту утеплення стін та покрівлі будинку громадянина України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ) забезпечення у 2019 році фінансування проекту «Енергетична установка Благути», на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , що забезпечить можливість розповсюдити технологію Благути «Екотерм» та виключити необхідність витрачати бюджетні кошти на субсидії та на оплату енергоносіїв для утримання бюджетної сфери; 4) виділення об`єкта (котла) та фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології Благути «Екотерм»; 5) надання гарантій держави про сплату кредиту за програмою Уряду «теплі кредити»;

6) виділення коштів у розмірі 10 тис. грн. для сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та позовної заяви до КМУ задля захисту порушеного права; 7) виділення субсидії на опалювальну площу будинку 199,6 кв. м.

Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Визначення поняття «адміністративна справа» наведено у пункті 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Визначення поняття «суб`єкт владних повноважень» наведено у пункті 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, під яким розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Разом з тим, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, судом встановлено, що предмет спору віднесено до компетенції адміністративного суду, оскільки відповідач є суб`єктом владних повноважень, тому даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись статями 19, 20, 186, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя Л.М. Новік