Справа № 303/2145/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: Готри Т.Ю.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат Стегура Наталія Романівна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року, ухваленого суддею Довжанином В.М., повний текст рішення складено 14.12.2019 року, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2010 року, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 лютого 2013 року між ними розірвано.

Від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні та вихованні.

Сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Починаючи з грудня 2012 року вони проживають окремо.

Відповідач вихованням доньки не займається, матеріальну допомогу на її утримання надає нерегулярно і в недостатньому розмірі. Він проживає у Федеративній Республіці Німеччина і там працює, отримує достойну заробітну плату, однак забезпечувати дитину всім необхідним відмовляється. Для повноцінного харчування дитини, купівлі для неї одягу, іграшок, книг потрібні значні кошти. Вона сама забезпечити доньку всім необхідним не має можливості. Вважає, що батько дитини повинен брати активну участь у вихованні та утриманні їхньої доньки, а тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 - Стегура Н.Р. просить змінити зазначене рішення суду в частині визначення розміру аліментів, встановивши 1/12 частину від доходу відповідача щомісячно.

Вказує на те, що судом не взято до уваги того, що ОСОБА_5 перебуває з 21.02.2015 у шлюбі з ОСОБА_6. Під час шлюбу у подружжя народилася дочка - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_6 на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Крім того, разом з відповідачем проживає син його дружини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Отже ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину.

Також ОСОБА_5 вже 13 років страждає від кластерного головного болю. При такому стані здоров'я відповідач позбавлений можливості безперешкодно працювати та матеріально забезпечувати свою сім'ю та дочку ОСОБА_5

Вважає, що аліменти в розмірі 1/6 від доходу відповідача є завищеними. Відповідач не заперечує щодо визначення аліментів в розмірі 1/12 від його доходу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Стегура Н.Р. апеляційну скаргу підтримала.

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу просили залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та її представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 лютого 2013 року між ними розірвано (а.с.19)

Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Дитина проживає разом з позивачем ОСОБА_4 і перебуває на її утриманні та вихованні (а.с. 22).

Задовольняючи позов частково та визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, суд першої інстанції, керуючись принципом розумності і справедливості, виходив із того, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, врахував їх матеріальний стан і стан їхнього здоров'я.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов з додержанням вимог закону з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини».

Згідно з статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання дитини не враховано того, що ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, є необґрунтованими, оскільки утримувати сина його теперішньої дружини - ОСОБА_7 (2011 р.н.) зобов'язаний його батько, а не відповідач по справі. Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не є підставою для зменшення розміру аліментів з 1/6 до 1/12 від доходу відповідача, оскільки ОСОБА_5 є молодою особою працездатного віку, а тому має змогу сплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання дитини.

За таких обставин, суд першої інстанції, враховуючи вимоги статей 182, 183 СК України, правильно дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/6 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_5 без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат Стегура Наталія Романівна - залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: