Провадження №2/592/3845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Савіної К.С., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , представника третьої особи - Коротких А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 08.09.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, під час якого народилася спільна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ОСОБА_3 протягом 2017 року перебувала за кордоном на заробітках. Наприкінці 2017 року фактично шлюбні відносини припинилися та почали носити формальний характер, оскільки, відповідач виїхала за кордон та почала проживати в цивільному шлюбі з іноземцем. Згідно рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.11.2018 року шлюб між ними розірвано. Їх спільна дитина ОСОБА_4 фактично проживає весь час разом з ним та його батьками з моменту народження та перебуває на його утриманні. Між ними не досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним - батьком дитини.

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили суд їх задовольнити. Позивач ОСОБА_1 , додатково пояснив, що йому відомо, що його колишня дружина тривалий час проживає за кордоном, з донькою спілкується дуже рідко.

Відповідачі ОСОБА_3 викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті суду, але в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради Коротких А.О., у судовому засіданні зазначила, що нею було проведено обстеження умов проживання дитини. Було встановлено, що між мілолітньою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 теплі взаємовідносини, взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає можливим визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 09.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що з 08.09.2012 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 13 листопада 2018 року розірвано (а.с. 12-13).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Позивач ОСОБА_1 разом з донькою зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно з ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції).

Із системного тлумачення ч.1 ст.3, ст.9 Конвенції про права дитини, ч.ч.2 і 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

З часу народження малолітня ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з батьком. В цьому будинку проживала і матір дитини до її від`їзду за кордон наприкінці 2017 року. З часу виїзду за кордон відповідач ОСОБА_3 з дитиною не проживає, ОСОБА_4 залишилася проживати з батьком.

Допитані судом свідки ОСОБА_7 - мати позивача, ОСОБА_8 - сусід позивача підтвердили, що відповідач ОСОБА_3 виїхала за кордон в кінці листопада 2017 року, ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 , який піклується про неї, повністю її утримує. Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що відповідачка до доньки не приїздить, дуже рідко спілкується з дитиною.

З досліджених доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 створює належні умови для проживання та навчання дитини, піклується про доньку, між ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_1 склалися теплі взаємовідносини, є взаєморозуміння, любов та повага один до одного.

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_9 і вважає за можливе визначити місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Отже, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40грн.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп - НОМЕР_1 ) 768,40грн. в відшкодування судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко