_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5125/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши цивільну справу №520/16623/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», треті особи ОСОБА_2 та Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 грудня 2018 року в м.Одесі нпо вул.Фонтанська дорога відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Crysler 300c, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1, транспортного засобу Hyundai IX35, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_4 та трамваю, бортовий номер НОМЕР_3 , який належить КП «Одесміськелектротранс» під керуванням ОСОБА_2, який на момент ДТП перебував у трудових відносинах з останнім. Посилаючись на норми ст.ст.1166,1167,1172,1194 ЦК України просив стягнути з відповідача у якості матеріальних збитків 24 478,61 грн., моральну шкоду 50 000 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача КП «Одесміськелектротранс» позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що він намагався використати своє право задовольнити вимоги про відшкодування шкоди за рахунок страхової компанії.

Третя особа ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» свого представника до суду не направила, повідомлялася належним чином про час та місце слухання справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-IV) та розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_2, керуючи трамваєм по маршруту №18, б/н 7149, по вул. Фонтанська дорога в м. Одеса, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай», н/з НОМЕР_2 , внаслідок зіткнення, автомобіль «Хюндай» по інерції скоїв зіткнення з автомобілем «Крайслер» н/з НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху України».Ця обставина встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 1 березня 2019 року у справі №520/2118/19 (а.с. 9).

Згідно ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, а безпосередньо представник відповідача та третя особа - ОСОБА_2 не заперечували, що під час вказаного ДТП останній керував транспортним засобом відповідача та знаходився з ним у трудових відносинах.

Позивач є власником автомобілю Crysler 300c, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 .

Згідно висновку експерта № 6380 від 17 лютого 2019 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю Crysler 300c, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28 грудня 2019 року складає 22 512,61 грн. (а.с. 16 - 27), при цьому вартість виконання вказаного дослідження склала 1500 грн, які були сплачені позивачем (а.с.8), а вартість повідомлення зацікавлених осіб щодо огляду транспортного засобу позивача та повідомлення страхових компаній про настання ДТП склала (334,00 грн. + 132,00 грн.) 466 грн. (а.с.8 об.,12, 13, 14,), а разом 24478,61 грн.

Судом також встановлено, що трамвай б/н 7149 зареєстрований на праві власності за КП «ОМЕТ», а цивільно-правова відповідальність останнього, як власника цього транспортного засобу була застрахована третьою особою - ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534 від 1 листопада 2018 року (а.с.60-74) з лімітом страхової відповідальності за заподіяння шкоди життю та здоров`ю третіх осіб - 50 000,00 грн. і за завдання збитку майну складає 100 000 грн.

Відповідно до ст.81ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст.81ч.6 ЦПК України).

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Таким чином, саме відповідач КП «ОМЕТ», як власник транспортного засобу, повинно довести, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-933цс16 юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Тобто, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Відповідно правовій позиції, викладеній Верховним судом України у цивільній справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки ОСОБА_2 знаходився на час ДТП у трудових відносинах з КП «ОМЕТ», то саме останнє повинно відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Також суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних хвилюваннях та стражданнях з приводу пошкодження майна - автомобіля, порушенні звичайного укладу життя, а тому суд вважає суму у 4000 грн. достатньою для відшкодування такої шкоди.

Доводи представника відповідача щодо необхідності задоволення вимог позивача за рахунок страхової компанії не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до умов Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534 від 1 листопада 2018 року, укладеного між КП «ОМЕТ» та ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан», (п.п. 3.4.1., 3.4.3.) ліміт відповідальності Страховика при експлуатації кожного окремого забезпеченого ТЗ становить за заподіяння шкоди життю та здоров`ю третіх осіб - 50 000 грн.; за завдання збитку майну складає 100000 грн. Сума страхових відшкодувань за одним або декількома страховими випадками, що сталися протягом строку дії Договору, не може перевищувати страхову суму (ліміт відповідальності) за Договором. Всі збитки, що перевищують страхову суму або ліміт відповідальності, зазначені в Договорі, відшкодовуються Страхувальником самостійно (п. 10.2 зазначеного Договору).

Згідно листа ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан», наданого на адресу ОСОБА_1 (а.с. 11), а також страхового акту № Т-У-У/2018/534/4 від 22.03.2019 та платіжного доручення № 7250 від 22 березня 2019 року страхова компанія сплатила відшкодування за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів Т-У-У/2018/534 від 1 листопада 2018 року у розмірі 100 000 грн. тобто у граничному розмірі, передбаченому лімітами відшкодування за умовами вказаного Договору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-265 ЦПКУкраїни, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (ідентифікаційний код юридичної особи 03328497) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) у якості відшкодування матеріальної шкоди 24478,61 грн. та у якості відшкодування моральної шкоди 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.