Провадження № 2/641/401/2019 Справа № 641/7361/18
17 січня 2019 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря судових засідань - Нагорної М.Р.,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
08 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № Н6-489 від 11 липня 1995 року, зареєстрованого в ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.07.1995 року, крім цього в цій квартирі зареєстровані онука ОСОБА_5, 2013 року народження, син ОСОБА_6, 1989 року народження, колишня дружина сина ОСОБА_4, 1989 року народження, яка не є близьким родичем. З 22.05.2017 року ОСОБА_4 перестала проживати за адресою своєї реєстрації, стосунки з нею не підтримуються, житлом не цікавиться, не сплачує за комунальні послуги тощо.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідача такою, як втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач до суду не з'явилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву проти позову не подала.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № Н6-489 від 11 липня 1995 року, зареєстрованого в ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.07.1995 року.
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім»ї», вбачається що окрім позивача в квартирі за вищевказаною адресою зареєстровані онука ОСОБА_5, 2013 року народження, син ОСОБА_6, 1989 року народження, колишня дружина сина ОСОБА_4, 1989 року народження.
Відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за вказаною адресою, проте з травня 2017 року там не проживає.
Зазначене підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 Свідки також пояснили, що відповідачка ОСОБА_4 за власною волею не проживає у квартирі АДРЕСА_1. Позивач будь-яких перешкод у її проживанні та користуванні квартирою не чинить.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з травня 2017 року.
З огляду на вищезазначене, позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 такою, яка втратив право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,259,263-267, 280-283 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач - ОСОБА_3, ІН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.
Відповідач - ОСОБА_4, ІН НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.
Повний текст заочного рішення складений 18 січня 2019 року.
Суддя: О. А. Фанда