Справа 629/654/19
Провадження № 2/629/691/19
У Х В А Л А

18 лютого 2019 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на право на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на право на земельну частку (пай), посилаючись на те, що ОСОБА_2 помер 13 квітня 1999 року, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Петровського в с. Бунакове Лозівського району Харківської області, розміром 10,2 умовних кадастрових гектарів. Вказане право на земельну частку (пай) належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай). Спадкоємцем на спадкове майно є позивач по справі, інших спадкоємців не має. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_2 був співмешканцем її свекрухи ОСОБА_3, померлої 15.07.2003 року, але після одруження з чоловіком, сином ОСОБА_3 ОСОБА_4 з 1979 року вони мешкали на одному подвірї всі разом, були однією родиною, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, вони були повязані спільним побутом, мали спільні права та обовязки,піклувалися один про одного. Оскільки у них були добрі стосунки, 10.12.1997 року ОСОБА_2 подарував їй належний йому житловий будинок. В даний час вона звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, але їй було відмовлено. В звязку з цим просить встановити факт проживання однією сімєю її та ОСОБА_2, померлого 13 квітня 1999 року, з 1979 року по 13 квітня 1999 року; визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровськаго, розміром 10,2 умовних кадастрових гектарів та належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХР № 0033602, зареєстрованого 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6585, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 13 квітня 1999 року; відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимозі цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, але такі дані відсутні.

Позивачем чітко не визначено відповідача по справі, оскільки 28.12.2018 року прийнято рішення виконавчим комітетом Лозівської обєднаної громади про приєднання до її складу Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Крім того, не надано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Також, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач повинен подати до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, але матеріали позовної заяви не містять зазначеного підтвердження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз'яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Закон України «Про судовий збір» у ст. 8 передбачає підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Однак позивачем жодного доказу щодо матеріального становища не надано.

Відповідно до ч.4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За вимогами ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вимог ст. 95 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа).

Окрім того, не засвідчені належним чином і копія позовної заяви та додані до неї копії документів, для відповідача по справі.

Відтак, позивачу додані до позову письмові докази слід засвідчити належним чином.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на право на земельну частку (пай) залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова