Справа № 515/29/19
Провадження № 2/515/391/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2019 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

14 квітня 2012 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сумісне проживання вони припинили близько двох років тому, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Діти проживають з нею, знаходяться на повному її утриманні, відпо- відач не допомагає матеріально утримувати неповнолітніх дітей, не приймає участі у їх вихованні, не турбується про їх добробут, не забезпечує необхідними речами. Вона з дітьми знаходиться у ва- жкому матеріальному становищі, тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання ді- тей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для ди- тини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення до суду до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

06 лютого поточного року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач по- зовні вимоги визнав частково, твердження позивача про те, що він не приймає участі у матеріаль- ному утриманні дітей вважав недійсними. Після того, як вони припинили спільне проживання, він кожен місяць перераховував гроші на утримання дітей на її банківську картку, крім того він пос- тійно приїжджає до дітей та спілкується з ними, цікавиться їх дозвіллям та здоровям. Він постій- но ніде не працює, постійного заробітку не має, тому просив зменшити розмір аліментів, заявле- ний позивачем. Крім того, вказував на те, що разом з ним проживає мати пенсіонерка, яка ніде не працює, отримує мінімальну пенсію, хворіє та потребує операції на очах.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав част- ково, просив врахувати обставини, вказані у відзиві на позовну заяву, а справу розглянути за його відсутності, .

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників спра- ви чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за ві- дсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального тех- нічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 282862 (а.с.3) видно, що відділом державної реєст- рації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одесь- кій області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 61 від 14.04.2012 р.

Згідно копій свідоцтв про народження серії І-ЖД № 319600 та серії І-ЖД № 395616 (а.с.4-5), у сторін по справі народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідками № 997 про склад сімї, виданої КП «ЖЕО-№ 1» 30.10.2018 р., та № 1564, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради 12.11.2018 р. (а.с.6-7), підтверджується, що ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_5, але прожи- ває у м.Татарбунари по вул.Татарбунарського повстання,9 з дітьми: ОСОБА_3, 2012 р. народ- ження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З матеріалів справи ( а.с.24,28,29) слідує, що мати відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, є пенсіонером за віком, перебуває на «Д» обліку з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ ст.» та на «Д» обліку у лікаря-офтальмолога.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за ви- ховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовя- зані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність ди- тини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхід- ний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або ін- ші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з ба- тьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і біль- ше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка бу- де стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру алі- ментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходя- ться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Проте відповідачем не надано суду необхідних та достатніх обєктивних доказівпро те, що він щомісячно перераховував кошти на утримання дітей, та те, що він не працює.

Статтею 161 ЦПК України (п.4 ч.1) визначено, що стягнення аліментів має відбуватися в розмірах: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину...

Оскільки сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, то на їх утримання має бути стяг- нуто з відповідача аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів.

Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, до досягнення ними пов- ноліття.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 09.01.2019 р.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 768 грн, 40 коп., відпо- відно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182, 191 СК України, ст.ст.76-80, 258, 259, 263- 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення алі- ментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 20.10.1985 р. в с.Бритівка Білгород- Дністровського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дітей: сина ОСОБА_3 Романо- вича, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення повноліття си- ном ОСОБА_3, починаючи з 09.01.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 20.10.1985 р. в с.Бритівка Білгород- Дністровського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн.40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апе-ляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко