Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3670/17 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року під головуванням судді Михайловської А.В.

у цивільній справі №285/3670/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду із даним позовом. З урахуванням уточнень до позовної заяви просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 2992 грн. 80 коп. матеріальної школи та 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Крім того, просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 16 804 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 10.09.2014 року близько 19 години на футбольному майданчику Пилиповицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, що розташована за адресою: вул. Шкільна,1, с.Пилиповичі, Новоград-Волинського району, Житомирська області відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, спільними злочинними діями спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, чим було заподіяно матеріальну та моральну шкоду.

Зазначав, що матеріальна шкода складається із: 991 грн. 50 коп. витрат на лікування; 200 грн. 00 коп. витрат на добирання до медичного закладу, органів МВС та прокуратури; 83 грн. 30 коп. витрат, пов'язаних із поштовими відправленнями заяв та скарг до державних органів, пов'язаних із захистом прав у кримінальному провадженні; 500 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних із отриманням правової допомоги за підготовку даного позову та 1218 грн. 00 коп.,- а всього 2992 грн. 80 коп.

Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 50 000 грн., яка полягає у наступному. Після отриманих тілесних ушкоджень позивач переніс фізичний біль та страждання, а через зухвалу поведінку відповідачів,- ще й моральне приниження. Під час цих подій він розгубився, з'явилися комплекси, страхи та побоювання, що у будь-який момент він може знову стати жертвою від насильницьких дій сторонніх осіб і не зможе себе захистити. Він постійно відчуває нервові та емоційні хвилювання, внутрішні душевні переживання. Тривалий час його нормальний життєвий ритм був порушений і станом на сьогоднішній день не відновився. На тривалий час він повністю змінив свій спосіб життя, часто відвідував медичну установу, а також правоохоронні органи для відстоювання своїх прав. Ще більший глибокий стрес зазнав через те, що відповідачі перед ним не вибачилися і намагаються зухвало ухилитися від кримінальної відповідальності. При нагадуванні факту побиття, одразу дратується та повністю втратив надію на справедливість.

Зазначав, що понесені ним судові витрати у розмірі 16 804 грн. 40 коп. складаються: 640 грн. судового збору щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди; 854 грн. 83 коп. витрат, пов'язаних із отриманням копій протоколів судового засідання, дисків з записом з урахуванням комісії банку; 315 грн. 60 коп. поштових витрат, пов'язаних із розглядом справи, які втратив у зв'язку з відправкою скарг, звернень передачі для адвоката поштою необхідних копій документів; 487 грн. 27 коп. витрат, пов'язаних із добиранням рейсовим автобусом на деякі засідання в рамках кримінальної справи до апеляційного суду, 3486 грн. 27 коп. витрат на бензин, у зв'язку із добиранням до апеляційного суду; 1020 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу за підготовку позову; 9 000 грн. 00 коп. витрат на адвоката, пов'язані з виїздом у судові засідання та 1 000 грн. 00 коп. внесеного адвокату авансу за правову допомогу.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 991 грн. 50 коп. витрат на лікування.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 6 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору, тобто по 320 грн. 00 коп. з кожного.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 640 грн. 00 коп. судового збору, 190 грн. 83 коп. витрат, пов'язаних із витребуванням доказів, 303 грн. 49 коп. витрат, пов'язаних з явкою до суду, 10 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього, 11 634 грн. 32 коп., тобто по 5817 грн. 16 коп. з кожного.

У решті вимог - відмовлено.

У поданій, через свого представника, апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить частково скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким заявлену позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. задовольнити повністю. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає обставинам справи, неповно з'ясовані всі істотні обставини, що мають значення для справи в частині обґрунтування моральної шкоди. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином взято до уваги характер правопорушення відповідачів ч.2 ст.296 КК України, глибини фізичних та душевних страждань не тільки потерпілого, а й членів його сім'ї, часткової втрати слуху у потерпілого внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ступінь вини винних осіб які у скоєному навіть не покаялись. Крім того, судом першої інстанції порушено принцип розумності та справедливості щодо розміру моральної шкоди яка підлягає стягненню з відповідачів, адже з урахуванням солідарності з кожного відповідача стягнуто лише по 3 000 грн., що є мізерною сумою за всі роки принижень позивача щоб відстояти свої права. Рішенням суду норми права на які посилається суд повністю обґрунтовують заявлену позовну вимогу щодо моральної шкоди, проте не зрозуміло з яких розрахунків та міркувань виходив суд, визначивши таку грошову суму.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу. Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1083,6 грн. на професійну правову допомогу, тобто по 541,8 грн. В решті рішення залишити без змін. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині оскарження незаконне та необґрунтоване. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково стягнув витрати на правову допомогу, до того ж у повному розмірі при частковому задоволенні позову, які не були доведені належним чином. Крім того, в ході розгляду цивільної справи розрахунки послуг за надану правову допомогу позивачем до суду не надавались.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення в частині стягнення судових витрат на правову допомогу. Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1083,6 грн. на професійну правову допомогу, тобто по 541,8 грн. В решті рішення залишити без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги стягнути з позивача. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване в частині оскарження. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково стягнув витрати на правову допомогу, до того ж у повному розмірі при частковому задоволенні позову, які не були доведені належним чином. Крім того, в ході розгляду цивільної справи розрахунки послуг за надану правову допомогу позивачем до суду не надавались.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не підлягають задоволенню, а скарга представника ОСОБА_3 - підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі №285/197/15-к постановлено вирок, яким ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та обрано їм покарання за цим законом 4 (чотири) роки обмеження волі, кожному. Відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, кожному. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покладено обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 та його законного представника задоволено повністю, стягнуто солідарно із засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на їх користь 2992 грн. 80 коп. матеріальної шкоди (а.с.16).

25.09.2017 року Апеляційним судом Житомирської області у даній справі постановлено ухвалу, якою вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в частині вирішення цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2017 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 змінено. Звільнено ОСОБА_6 та ОСОБА_5, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, від відбування призначеного покарання. В решті вирок залишено без змін (а.с.20-25).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2017 року у справі № 285/197/15-к та ухвали Апеляційним судом Житомирської області від 25.09.2017 року у даній справі вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано винуватими у тому, що під час гри у футбол між гравцями обох команд виник спір про забитий гол. Цей спір не був лише між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Коли спір закінчився і команди розходилися по ігрових місцях, на полі ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_3, який повертався на своє місце останнім, та почав наносити йому удари. Через деякий час ОСОБА_5 знову безпричинно почав наносити удари ОСОБА_3 Його дії були припинені і ОСОБА_3 залишав місце події. До нього підбіг ОСОБА_6 та наніс удар в вухо. Такі дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчать про умисел їх вчинення виключно з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб. Зібрання мешканців села з метою спільного проведення відпочинку та тренування на загально доступному місці є публічним заходом, яке проходить в громадському місці.

Пунктом 17-1 Постанови Пленуму встановлено, що виходячи з правил статей 4,5 ЦПК України і статей 28,49,50 КПК України потерпілий, тобто особа, якій злочином заподіяно моральну шкоду (внаслідок посягання на здоров'я, честь, гідність, знищення майна, позбавлення годувальника тощо), має право пред'явити позов про її відшкодування у кримінальному процесі або в порядку цивільного судочинства.

Згідно пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1,2 та 3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Із статті 23 ЦК України слідує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що неправомірними діями відповідачів позивачеві заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Про те, що саме спільними діями відповідачів були нанесені позивачеві тілесні ушкодження, говориться у вироку суду. Тому ці обставини додаткового доведення не потребують.

Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд належним чином не врахував обставин, за яких така шкода заподіяна, тривалість вимушених змін позивача у житті, глибину душевних страждань та наслідки протиправної поведінки відповідачів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що тілесні ушкодження позивачеві були нанесені у громадському місці в присутності багатьох людей, на той час позивач був неповнолітнім, а відповідачі перебували в стані алкогольного сп»яніння. Крім того, як зазначається у вироку, відповідачі при цьому діяли зухвало, проявляючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки.

Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень у відповідача погіршився слух.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 20000 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд обгрунтовано виходив із положень ст.141 ЦПК та врахував, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано квитанції про перерахування законним представником (представником позивача) ОСОБА_4, в інтересах позивача - сина ОСОБА_3, адвокату 500 грн. 00 коп. авансового платежу, згідно договору-доручення про надання правової допомоги від 21.01.2015 року (а.с.89,149), 1 000 грн. 00 коп. оплати правової допомоги за підготовку документів по цивільній справі про стягнення моральної та матеріальної шкоди з відповідачів ОСОБА_6 та 9 000 грн. 00 коп. плати за правову допомогу потерпілому по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 (а.с.151).

Відтак, з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача обгрунтовано стягнуто по 10 500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах відповідачів, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

За наведених обставин підстав для зміни рішення в оскаржуваній відповідачами частині апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України оскаржуване представником позивача рішення підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 лютого 2019 року змінити.

Збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди з 6 000,00 грн. до 20000,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: