Дата документу 07.02.2019
Справа № 334/6619/18
Провадження № 2/334/997/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ «КБ «Хрещатик» звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 08 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 129/07-01/08-1 зі змінами та доповненнями, за умовами якого банк надав кредит в порядку передбаченому цим договором в сумі 114911,43 грн., терміном повернення 31 грудня 2009 року. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти. Проте, зобовязання за кредитним договором позичальник належним чином не виконав, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості у розмірі 197514,87 грн. З метою забезпечення зобовязань позичальника по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 129/12-01708-ДП від 08 квітня 2008 року, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань перед позивачем за кредитним договором. Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо.

В звязку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 197514,87 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлена про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Третя особа повідомлена про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 129/07-01/08-1 зі змінами та доповненнями, за умовами якого банк надав кредит в порядку передбаченому цим договором в сумі 114911,43 грн., терміном повернення 31 грудня 2009 року.

Згідно п. 4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти у розмірі 18,5 % річних.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком щомісячно, починаючи з дня виникнення позичкової заборгованості за фактичний термін користування кредитом з урахуванням суми процентної ставки та фактичної кількості календарних днів заборгованості, діючої у році і сплачується позичальником не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому здійснюється нарахування відсотків та одночасно з поверненням кредиту.

Відповідно до п. 5.3.5. кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту позичальник повертає банку прострочену суму з урахуванням індексу інфляції, що мав місце у період прострочення, зі сплатою 19 % річних, сплатити прострочені відсотки та пеню за прострочення повернення кредиту та сплати відсотків у розмірах та порядку передбачених цим договором.

Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти. Проте, зобовязання за кредитним договором позичальник належним чином не виконав, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості у розмірі 197514,87 грн., яка складається з прострочених процентів за кредитом у розмірі 121489,13 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 14639,02 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 20353,60 грн.; інфляційних втрати від прострочення повернення кредитної заборгованості, у розмірі 32872,48 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту (ст. 625 ЦКУ) у розмірі 8160,64 грн.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Нормами статей 1049, 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлене договорам або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України - якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежної від відшкодування збитків.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З метою забезпечення зобовязань позичальника по кредитному договору між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 129/12-01708-ДП від 08 квітня 2008 року, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань перед позивачем за кредитним договором.

Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед-кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України передбачено що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, заборгованості за кредитним договором в розмірі 197514,87 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1975,14 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ФОП ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Пугачова 34, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» заборгованість за кредитним договором в розмірі 197514 (сто девяносто сім тисяч гривень пятсот чотирнадцять) гривень 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Пугачова 34, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1975 (одна тисяча девятсот сімдесят пять) гривень 14 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 лютого 2019 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.