Справа № 466/7541/18 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/2601/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Львів

Справа № 466/7541/18

Провадження № 22-ц/811/2601/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участі: ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року у складі судді Єзерського Р.Б.

у справі

за позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Яремко Маркіян Вікторович, Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розстрочку та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою закрито провадження у частині позовних вимог про розстрочку від сплати заборгованості по аліментах у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляє самостійних вимог - державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Яремко Маркіян вікторович, Служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про розстрочку та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року у цивільній справі №2-3169 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково позовні вимоги та стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. щомісячно в сумі (чотириста п'ятдесят) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону починаючи з 12.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, а тому наявність такого рішення суду є підставою відповідно до п. З ч. 1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження у справі №466/7541/18 в частині позовних вимог про розстрочку заборгованості із сплати аліментів.

Вважає такі мотиви суду першої інстанції необгрунтованими та помилковими.

Посилається на правову позицію Верховного суду України (Справа №6-79цс15), згідно якої відповідно до п.З ч.І ст. 255 ЦПК України, провадження у цивільній справі може бути закрито з підстав наявності рішення в іншій справі, що набрало законної сили, у разі, коли в обох справах є тотожними одночасно сторони, підстави і предмет позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасного висновку щодо закриття провадження в частині позовних вимог про розстрочку від сплати заборгованості по аліментах, оскільки підстави передбачені п.З ч.І ст. 255 ЦПК України для закриття провадження відсутні. А рішення у справі №2-3169 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів не може вважатись таким, що прийняте у справі із тотожним предметом і підставою позову та між тими ж сторонами, як у даній справі (№466/7541/18).

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року та направити справу для продовження розгляду.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, просить ухвалу залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала не відповідає зазначеним вимогам.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про розстрочку та часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про розстрочку від сплати заборгованості по аліментах суд першої інстанції прийшов до висновку що оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково позовні вимоги та стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. щомісячно в сумі 450 (чотириста п'ятдесят) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 12.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, тому на підставі п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 344/224/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Відповідно до ст. 5 ЦПК Українм здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що спосіб захисту, який обрав позивач не суперечить вимогам закону та зокрема ст.. 197 СК України.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14.02.2019 року.

Головуючий

Судді