Ухвала

04 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 520/5842/15-ц

провадження № 61-1965ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 459.

Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю - ОСОБА_2

22 січня 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати зазначені судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року та постанови Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить про те, що повний її текст складено 01 лютого 2018 року.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної постанови Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року надіслано судом до Реєстру - 01 лютого 2018 року, зареєстровано - 01 лютого 2018 року та оприлюднено - 05 лютого 2018 року.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду, строк її касаційного оскарження обчислюється з дня складення повного її тексту - 01 лютого 2018 року, а останній день такого строку припадає на 03 березня 2018 року.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої зазначеної статті ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду отримав лише 19 грудня 2018 року.

Проте наведені підстави не є поважними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених у клопотанні про поновлення строку обставин не надано.

Крім того, апеляційне провадження у справі відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1, однак клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить посилань на обставини, які перешкоджали йому вжити всіх можливих заходів для отримання інформації про рух справи, отримання копії тексту постанови та оскарження її у передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк.

Також ОСОБА_1 не надав доказів того, що постанову суду апеляційної інстанції не було отримано вчасно внаслідок порушення судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми Закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У зв'язку з наведеним скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов у справі пред'явлений у квітні 2015 року.

За подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред'явлення позову).

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час пред'явлення позову, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2015 року визначена в розмірі 1 218,00 грн.

З огляду на положення зазначених норм законів та, враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, що є вимогою немайнового характеру, за подання касаційної скарги сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн (1 218,00 грн Х 0,2 Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392,393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько