Справа № 285/3714/19
провадження у справі № 2/0285/1324/19
23 грудня 2019 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Матвіюк Т.М.,
сторони по справі: позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Позивач у жовтні 2019 року звернувся до суду з цим позовом та просив ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4245 грн. 39 коп. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що 06.11.2018 в м. Житомир по вул. Параджанова, 55 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Рено, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який працює водієм в ПП ОСОБА_3 , та який здійснив зіткнення з автомобілем Форд, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПП «ВІНТЕХПОСТАЧ», під керуванням ОСОБА_4 . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Рено, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7298130. Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124 та 122-4 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу. Внаслідок настання страхового випадку ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4 245,39 грн. Оскільки відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю саомвільно залишив місце пригоди, тому позивач відповідно до вимог ЗУ ОСЦПВВНТЗ звертається з регресним позовом до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму завданого збитку.
В судове засідання сторони не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення.
У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7298130 у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» приватним підприємством «ВІНТЕХПОСТАЧ» застраховано транспортний засіб «FORD NRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_2 (зворот а.с. 8).
ОСОБА_4 на підставі наказу № 18-К від 01.08.2013 року прийнято на посаду менеджера оптової торгівлі з 01.08.2013 року в ПП «ВІНТЕХПОСТАЧ».
07.11.2018 року ПП «ВІНТЕХПОСТАЧ» звернулось до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (а.с. 5-8).
10.01.2019 року за вих. № 205407 на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу на підставі п. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування в сумі 4245,39 грн. (а.с. 24).
Станом на день розгляду справи регресна вимога про страхове відшкодування в відповідачем не задоволена.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Пункт 2.10 Правил дорожнього руху передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.
Згідно п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Відповідач не подав заперечень та доказів в їх обгрунтування, в той час як позивачем доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 , який на момент настання страхового випадку працював водієм в ПП ОСОБА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 4245,39 грн. є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 921, 00 грн. судового збору.
Керуючись статтями 4, 12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 4245 (чотири тисячі двісті сорок п`ять) грн. 39 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 28.12.2019 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська