Справа 688/4419/18
№ 2/688/128/19
Рішення

іменем України

(заочне)

13 лютого 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

28 листопада 2018 року представник ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 13 836 грн.10 к. за Договором надання позики №-015258 від 28 червня 2018 року, в тому числі на умовах фінансового кредиту, а також витрати на юридичні послуги у розмірі 1 500,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші», правонаступником якого є позивач ТОВ «ФК «Преміум Актив», та відповідачем по справі ОСОБА_2 28 червня 2018 року укладений Договір №-015258 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого відповідачу перераховано на картковий рахунок позику у розмірі 3000 грн. зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування, строком повернення позики до 23 год. 00 хв. 28 липня 2018 року включно. Однак відповідачем порушено договірні зобов'язання щодо строк повернення позики, у зв'язку з чим він має заборгованість у розмірі 13 836 грн. 10 к. Вказуючи на ухилення відповідача від виконання умов договору, просив стягнути заборгованість за кредитом, судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 к., що складаються з судового збору та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн.

Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 14 січня 2019 року.

14 січня 2019 року справу відкладено на 13 лютого 2019 року у звязку з перебуванням головуючого судді Березюк Н.П. на лікуванні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України та за місцем реєстрації місця проживання через сільського голову, про що в матеріалах справи міститься акт про неможливість вручення судової повістки.

13 лютого 2019 року прийнято ухвалу суду про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування.

Згідно п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов'язки майнового характеру.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що на умовах, визначених Законом України «Про електронну комерцію» 28 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Є гроші», яке діє на підставі Договору співробітництва № 2889 від 28 грудня 2017 року із ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладений Договір №-015258 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого ОСОБА_2 надано споживчий кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою суми процентів за сплатою процентів за користування позикою 2% за кожен день такого користування (730 процентів річних), що є фіксованою процентною ставкою, зі строком повернення позики - не пізніше 23:00 28 липня 2018 року включно.

Згідно п. 7.1 Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

28 червня 2018 року на рахунок ОСОБА_2ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» було перераховано 3000 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 3543.

01 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є гроші» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» отримало право вимоги за Договором №-015258 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладеним із відповідачем.

Згідно ст.ст. 526, 530, 610 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 Цивільного кодексу України ).

За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України.

Відповідно ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний оплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 статі 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, а тому на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням пені, розмір якої встановлений договором, тобто у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Згідно наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом та не оспореного відповідачем, станом на 28 червня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 13 836 грн. 10 к., яка складається із: заборгованості за кредитом 3000 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 4991 грн. 10 к., та пені - 5845 грн. 00 к.

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, підлягає до задоволення.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує в порядку визначеному ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Поняття витрат на професійну правничу допомогу та їх розподіл визначаються ст.137 ЦПК України, якою передбачено, що сторони несуть витрати, повязані з правничою допомогою адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15 жовтня 2018 року та акту приймання-передачі наданих послуг, слідує, що договір укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_3, щодо якої у договорі відсутні відомості про наявність у неї права на надання професійної правничої допомоги, тому такі витрати не є витратами на професійну правничу допомогу адвоката в розумінні ст.137 ЦПК України та не підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 536, 549, 598,599, 610, 611, 624, 625, 629, 1049, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 13, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-284, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» ( юридична адреса: вул. Мечникова, буд. 16, офіс 11, м. Київ, інд. 01021; адреса для листування: а/с 937, Дніпро, 49094) 3000 грн. 00 к. - заборгованості за кредитом, 4991 грн. 10 к. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 5845 грн. 00 к. пені, а всього 13836 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять шість) гривень 10 копійок заборгованості за Договором №-015258 надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» судовий збір в розмірі 1762 ( одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

У відшкодуванні витрат за надані юридичні послуги в сумі 1500 грн. відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: