Ухвала

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 200/13973/15-ц

провадження № 61-20722ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька О. О. (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області), ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, у якій, з урахуванням уточненої скарги, просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 08 серпня 2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листі № 200/13973/15-ц від 25 березня 2016 року, а виконавчий лист повернути до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області для подальшого виконання, визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О. О. щодо не проведення заходів з примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року, та зобов`язати головного державного виконавця Русецьку О. О. вжити передбачених дій щодо належного виконання боржником рішення суду.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець діючи не у спосіб та не згідно вимог законодавства України, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням. Заявник зазначав, що боржником було надано докази того, що рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 409 від 27 вересня 2016 року «Про видачу ордеру на жиле приміщення - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на складі сім`ї 4 особи, оформлено ордер № на зазначену квартиру, тобто всупереч рішенню суду та виконавчому листу, божник надав ордер і вирішив питання про вселення осіб, яким судом було відмовлено у наданні ордеру.

Посилаючись на те, що постановою державного виконавця було порушено права стягувача, ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця щодо непроведення заходів з примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року, та зобов`язано державного виконавця вжити передбачених законом заходів щодо належного виконання боржником рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 200/13973/15-ц.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2018 року без змін.

У касаційній скарзі Дніпровська міська рада просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська 25 березня 2016 року видано виконавчий лист у цивільній справі № 200/13973/15-ц, відповідно до якого Дніпропетровську міську раду зобов`язано видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ордер на право вселення до квартири АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецької О. О. від 06 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження № 50736424 та надано боржнику строк до 12 квітня 2016 року для самостійного виконання рішення.

Державним виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилалися вимоги щодо невідкладеного вжиття заходів щодо виконання рішення суду та надання письмових пояснень щодо тривалого невиконання вимог виконавчого листа.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 409 від 27 вересня 2016 року «Про видачу ордера на жиле приміщення - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , видано ордер на зазначену квартиру на складі сім`ї 4 особи: ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_3 - племінниця, ОСОБА_3 - син племінниці.

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 08 серпня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/13973/15-ц закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття державним виконавцем рішення про закінчення виконавчого провадження стало рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 409 від 27 вересня 2016 року про видачу ордера на жиле приміщення на склад сім`ї 4 особи, проте, згідно виконавчого листа № 200/13973/15-ц, на виконання якого відкрито зазначене виконавче провадження, Дніпропетровську міську раду було зобов`язано видати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ордер на право вселення до квартири.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , обґрунтовано виходили з того, що боржником рішення виконано не у відповідності до вимог виконавчого листа, а державним виконавцем, в порушення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», не проведено перевірку виконання боржником вказаного рішення, чим в свою чергу, порушено передбачений зазначим Законом обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається порушення судами норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, а також значення наслідків розгляду поданої касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпровська міська рада, на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун