Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 грудня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Ларіонової Н. М. ,

за участю секретаря судового засідання - Гальчинська А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Одеський державний університет внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання, -

В С Т А Н О В И В :

В сепні 2017 року позивач Одеський державний університет внутрішніх справ відповідно до приписів ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" звернулося до Київського апеляційного суду з клопотанням про визначення підсудності цивільної справи за позовом Одеський державний університет внутрішніх справ про відшкодування витрат за навчання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2017 року підсудність вищевказаної справи визначена Подільським районному суду м. Києва.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2012 року по 22.04.2014 року. У 2012 році відповідачку на підставі наказу ОДУВС № 82 о/с від 15.08.2012 року була зарахована курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. Посилається на те, що 22.04.2014 року відповідачем було подано рапорт про звільнення з ОВС та відрахування з університету. Згідно з наказом ОДУВС №40 о/с від 22.04.2014 року, відповідачку звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Посилаючись на те, що особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, позивач просив вимоги задовольнити.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 30.10.2017 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, посилаючись на викладанні обставини в позовній заяві.

Останнє місце реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим відповідач ОСОБА_1 був повідомлений через офіційний сайт веб-портал «Судова владаУкраїни».

Дослідивши матеріали справи, встановивши їм фактичні відносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2012 року по 22.04.2014 року.

У 2012 році ОСОБА_1 на підставі наказу ОДУВС № 82 о/с від 15.08.2012 року була зарахована курсантом до Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлена на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.

Відповідно до наказу ОДУВС № 40 о/с від 22.04.2014 року ОСОБА_1 була відрахована з університету та звільнена з органів внутрішніх справ України за власним бажанням.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про міліцію» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п.2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного термін перебування на службі за підставами передбаченими п.3 Договору відшкодувати у повному обсязі фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.3. Договору, однією із підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу ОВС із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.

Як вбачається з довідки про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 № 285 від 27.10.2014 року фактичні витрати на утримання за період з 15.08.2012 року по 22.04.2014 року склало 7501,75 грн.

Відповідачка проти визначеної у розрахунку суми відшкодування не заперечувала, альтернативний розрахунок суду не надала, як і не надала суду доказів на спростування розрахунку наданого позивачем.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач має заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, суд вважає, що кредитне зобов`язання він виконує не належним чином.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів заявлені позовні вимоги в той час, як відповідач доказів на спростування заявлених вимог суду не надав.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.56 Закону України «Про вищу освіту», ст.18 Закону України «Про міліцію» та ст.ст.12, 81, 141,259,263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (, м. Одеса, вул. Успенська, 1) витрати на навчання в сумі 7501,75 грн. (сім тисяч п`ятсот одна грн. 75 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (, м. Одеса, вул. Успенська, 1) судовий збір в розмірі 1 600,00 грн. 9одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Н. М. Ларіонова