П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року м. Київ

Справа № 22-1755 Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Т. М.

Унікальний №752/23610/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут + Ко" на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року за заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут + Ко", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васильєвої Наталії Іванівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

у с т а н о в и л а :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 пред'явив в суд позов до ОСОБА_4, Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі ТОВ "Укрвермут + Ко", ПН КМНО Васильєвої Н. І. про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09 серпня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та Українсько-Швейцарським спільним підприємством у формі ТОВ "Укрвермут + Ко", та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Також ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення АДРЕСА_1, які належать на праві власності Українсько-Швейцарському спільному підприємству у формі ТОВ "Укрвермут + Ко".

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 21 листопада 2018 року заяву про забезпечення позову задовольнив частково.

Суд заборонив відчуження нежитлових приміщень АДРЕСА_1, які належать на праві власності Українсько-Швейцарському спільному підприємству у формі ТОВ "Укрвермут + Ко".

Не погоджуючись з ухвалою суду, Українсько-швейцарське спільне підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут + Ко", в особі директора ОСОБА_6, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати (а.с.28-34).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_7, заперечував проти її задоволення та вказав, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року є законною і обґрунтованою. Відзив аргументований тим, що вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам та жодним чином не порушують прав відповідача володіти та користуватись нерухомим майном, а обмеження у праві користування цим майном накладене судом в межах закону та покликане забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити та залишити оскаржувану ухвалу суду без змін (а.с.71-75).

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_4 та ПН КМНО Васильєва Н. І. не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явились, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідача Українсько-Швейцарського спільного підприємства у формі ТОВ "Укрвермут + Ко", адвоката ОСОБА_8, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника позивача, адвоката ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Забороняючи відчуження нежитлових приміщень АДРЕСА_1., районний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, ухваленого на користь позивача, та здійснення ефективного захисту оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вірно встановлено районним судом, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 143995391 від 05 листопада 2018 року нежитлові приміщення АДРЕСА_1 належать Українсько-Швейцарському спільному підприємству у формі ТОВ "Укрвермут + Ко" на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 серпня 2017 року ПН КМНО Васильєвою Н. І.

Відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09 серпня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та Українсько-Швейцарським спільним підприємством у формі ТОВ "Укрвермут + Ко", та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5-9).

Оскільки до вирішення цієї справи судом вказане нерухоме майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що утруднить виконання можливого рішення про задоволення заявленого позову, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву позивача про забезпечення позову і заборонив відчуження нежитлових приміщень АДРЕСА_1.

З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо правомірності набуття відповідачем Українсько-Швейцарським спільним підприємством у формі ТОВ "Укрвермут + Ко" права власності на вищевказане нерухоме майно на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, оскільки в даному випадку підставою пред'явленого позову є факт відчуження відповідачем ОСОБА_4 нерухомого майна за відсутності законних на те підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки оскаржуваною ухвалою заборонено відчуження нежитлових приміщень АДРЕСА_1, однак в мотивувальній частині суд зазначив "шляхом заборони відчуження земельної ділянки", тому існує неузгодженість щодо об'єкту забезпечення позову, апеляційний суд відхиляє.

В даному випадку має місце допущена судом в оскаржуваній ухвалі описка, тому відповідач не позбавлений можливості вирішити дане питання в порядку, встановленому ст.269 ЦПК України.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваної ухвали апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, висновки районного суду про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Враховуючи викладене, підстав для скасування оскаржуваної ухвали з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут + Ко" залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 24 січня 2019 року.

Головуючий: А. А. Пікуль

Судді: Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома