РІШЕННЯ
іменем України

Справа № 285/3726/18
провадження у справі № 2/0285/66/19
22 січня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Михайловської А.В.
за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.
сторони у справі: позивач ОСОБА_1
відповідач ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
встановив:
10.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви і до повноліття дітей.
В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем розірвано, він проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Натомість, діти часто хворіють, що вимагає додаткових витрат на їх лікування, а також, потребують належного утримання та розвитку. Усі витрати по утриманню дітей несе вона як матір. Вказує, що відповідач є здоровим та працездатним, є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 та має постійний заробіток, в тому може сплачувати аліменти на дітей в сумі по 2000 грн. щомісячно. В добровільному порядку досягти згоди щодо надання матеріального утримання на дітей не вдалося, тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

11.10.2018 року ухвалою суду було прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи по суті вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей по 2000 грн. на кожного підтримала, які просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув, у письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Як встановлено судом, батьками неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони у справі /а.с.4,5/.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.08.2018 року шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 визначено з їх матір`ю, ОСОБА_8 /а.с.2/.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення закріплене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, суду надано не було. Будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взмозі сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей, зокрема, є здоровим, працездатним, отримує регулярно дохід, оскільки є військовослужбовцем В/ч НОМЕР_1 , інших утриманців не має, однак не достатньо приймає участі в їх утриманні та вихованні, на спростування чого останнім не було подано заперечення. Крім того, самим позивачем визнано аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів.

Разом з цим, задовольняючи позов частково в сумі 1500 грн, суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12,81,89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі по 2000 грн. щомісячно.
Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви.
У відповідності до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі у межах суми платежу за один місяць.
Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 430, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:
Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 ( одна тисяча п`ятсот ) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, починаючи стягнення з 10.10.2018 року та до повноліття дітей.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Найменування сторін:

- позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ); - відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).
Дата складення повного судового рішення 22.01.2019 року.

Головуюча : А.В.Михайловська