Номер провадження: 22-ц/813/3911/19
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Цюри Т.В.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька»

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року у складі суддіБобуйка І.А.

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ПрАТ СК «Галицька» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 19 березня 2017 року між ПрАТ СК «Галицька» та ОСОБА_3 укладено договір серії АК №2410875 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля марки «БМВ 740» державний номерний знак «НОМЕР_1».

До СК «Галицька» від потерпілого ОСОБА_4 надійшла заява від 12.12.2017 про виплату йому страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Вольво V40» днз «НОМЕР_2» під час ДТП, яка мала місце 25 жовтня 2017 року по вул. Рішельєвська біля буд. № 17 м. Одеси з вини ОСОБА_2, як водія автомобіля марки «БМВ 740» днз «НОМЕР_1», забезпеченого договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2410875, від 19.03.2017, чинного на дату ДТП.

Відповідно до постанови від 05.12.2017 року Приморського районного суду м. Одеси (провадження № 3/522/9262/17) ОСОБА_2 25.10.2017 приблизно о 19 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «БМВ 740» днз «НОМЕР_1» по вул. Рішельєвська біля буд. № 17 м. Одеси, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував безпечну дистанцію та інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Вольво V40» днз «НОМЕР_2», завдавши останньому механічних пошкоджень. Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, відповідно до постанови від 25.10.2017 серії БР № 662725 Управління патрульної поліції у м. Одесі «Про накладення адміністративного стягнення...» з вини водія ОСОБА_2 25.10.2017 сталася ДТП по вул. Рішельєвська м. Одеси, не маючи при собі посвідчення прав водія, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою поліції ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. І КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 нанесений збиток в сумі 18000 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ СК «Галицька» суму сплаченого судового збору 1762 грн.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року у задоволені позову ПрАТ СК «Галицька» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ СК «Галицька»подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПрАТ СК «Галицька»зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що в матеріалах справи не знайдено жодного доказу на підтвердження доводів позовних вимог та які ґрунтуються лише на припущеннях, що не відповідає обставинам справи, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_2 зазначає, що зазначені в апеляційній скарзі обставини є припущеннями апелянта та жодним чином не доказують твердження про порушення норм процесуального права та неповне дослідження доказів судом першої інстанції, рішення суду вважає законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено з повним та всебічним вивченням обставин справи, у зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючого судді, суддів - Журавльова О.С., Кравця Ю.І., Цюри Т.В.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19 березня 2017 року між ПрАТ Страхова компанія «Галицька» та громадянином ОСОБА_3 укладено договір серії АК № 2410875 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля марки «БМВ 740» державний номерний знак «НОМЕР_1».

До Страхової компанії «Галицька» від потерпілого ОСОБА_4 надійшла заява від 12.12.2017 про виплату йому страхового відшкодування за шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля марки «Вольво V40» днз «НОМЕР_2» під час ДТП, яка мала місце 25 жовтня 2017 року по вул. Рішельєвська біля буд. № 17 м. Одеси з вини ОСОБА_2, як водія автомобіля марки «БМВ 740» днз «НОМЕР_1», забезпеченого договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2410875, від 19.03.2017, чинного на дату ДТП.

Відповідно до постанови від 05.12.2017 року Приморського районного суду м. Одеси (провадження № 3/522/9262/17) ОСОБА_2 25.10.2017 приблизно о 19 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки «БМВ 740» днз «НОМЕР_1» по вул. Рішельєвська біля буд. № 17 м. Одеси, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував безпечну дистанцію та інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Вольво V40» днз «НОМЕР_2», завдавши останньому механічних пошкоджень. Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач, звертаючись до суду в своїй позовній заяві посилався на постанову від 25.10.2017 серії БР № 662725 Управління патрульної поліції у м. Одесі «Про накладення адміністративного стягнення...», відповідно до якої з вини водія ОСОБА_2 25.10.2017 сталася ДТП по вул. Рішельєвська м. Одеси, не маючи при собі посвідчення прав водія, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою поліції ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. І КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності, як на основний доказ обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно з підпунктом «б» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відмовляючи у задоволені позову ПрАТ СК «Галицька» про відшкодування шкоди в порядку регресу, суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких суд має стягнути з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу, також в матеріалах справи судом при їх вивчені не знайдено жодного доказу підтвердження вказаного факту, а тому твердження позивача ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову ПрАТ СК «Галицька», оскільки позивачем не були надані докази для застосування регресу на правових підставах.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ СК «Галицька» про те, що висновки суду про те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження доводів позовних вимог про відшкодування шкоди в порядку регресу, не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, тобто суд приймаючи рішення встановив, що в матеріалах справи при їх вивчені не знайдено жодного доказу підтвердження факту для відшкодування шкоди в порядку регресу, що відповідає дійсності.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» - залишити без задоволення.

РішенняМалиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12 квітня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Т.В. Цюра