Справа № 159/319/19
Провадження № 2-з/159/6/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Наваляний Т.Д., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення від 27.06.2018 р. № 39/42 Ковельської міської ради «Про надання згоди на викуп земельної ділянки», рішення від 27.12.2018 р. № 46/54 Ковельської міської ради «Про надання згоди на викуп земельної ділянки», накладення арешту на земельну ділянку площею 151 кв. м, кадастровий номер :08:009:0020, що знаходиться по вул. Незалежності, 166-а в м. Ковелі Волинської області та заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим особам, на яких згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» покладено обовязки державного реєстратора, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 151 кв. м, кадастровий номер :08:009:0020, що знаходиться по вул. Незалежності, 166-а в м. Ковелі Волинської області.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він є власником квартири № 2 в будинку № 166 та господарської споруди № 166-г по вул. Незалежності в м. Ковелі та земельних ділянок, суміжних із спірною земельною ділянкою, які призначені для їх обслуговування. Надання у власність спірної земельної ділянки, яка включає в себе єдиний проїзд з вул. Незалежності до помешкання, господарської споруди та власних суміжних земельних ділянок заявника призведе до ліквідації проїзду та унеможливить підїзд до цих обєктів. Оскільки заявником подано позов до Ковельської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання незаконними і скасування оспорюваних рішень міської ради, а тому у звязку з відсутністю обтяжень на даний обєкт існує реальна небезпека його відчуження відповідачем, створення перешкод для підїзду до помешкання, господарської споруди заявника та належних йому земельних ділянок. Заявник вказує, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому просив подану заяву задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ст. 150 ЦПК України, одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпеченя морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Ковельської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішення Ковельської міської ради від 27.06.2018 № 39/42 «Про надання згоди на викуп земельної ділянки» та визнання незаконним і скасування рішення Ковельської міської ради від 27.12.2018 № 46/54 «Про продаж у приватну власність земельної ділянки по вул. Незалежності, 166-а в м. Ковелі».

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В пункті 4 Постанови № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного суду України розяснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, поданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Такі заходи забезпечення позову, які позивач просить застосувати не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, у заяві відсутні докази. Належних відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не представлено, тому підстав для задоволення заяви суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_3