Справа № 308/1180/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Воловецького районного суду від 17 вересня 2018 року у справі №308/1180/18 (Головуючий: Софілканич О.М.),

встановила:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вищезазначеним позовом.

Позов вмотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2009 року у справі №2п-5402/09 було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто з останнього на користь позивача суму боргу 21423 гривень 00 гривень. Рішення суду набрало законної сили 11.01.2010 року. Станом на день подання позову до суду відповідач не виконав рішення суду та не сплатив позивачу суму заборгованості, у звязку з чим ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 33670 гривень 52 копійок інфляційних втрат за період з 01.02.2010 року по 31.12.2017 року та 5141 гривень 52 копійок трьох процентів річних за період з 01.02.2010 року по 31.01.2018 року.

Рішенням Воловецького районного суду від 17.09.2018 року в задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням представник позивача ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а відтак апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності у відповідності до приписів ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2009 року у справі №2п-5402/09 було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та стягнуто з останнього на користь позивача суму боргу на загальну суму 21423 гривень 00 гривень. Рішення суду набрало законної сили 11.01.2010 року (а.с.3-5).

23.06.2017 року відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання даного рішення.

У відповідності до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Нормами ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

В даному випадку на підставі судового рішення виникло грошове зобовязання, а відтак його невиконання тягне за собою наслідки, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено існування на момент розгляду справи невиконаного зобовязання. Також суд послався на те, що наданий позивачем розрахунок індексу інфляцій та 3% річних не містить зазначення вихідних даних, на підставі яких зроблено нарахування.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предявляючи позову, позивач надав докази, які підтверджують виникнення між ним та відповідачем грошового зобовязання, а саме судове рішення та постанову про відкриття виконавчого провадження. В той же час, відповідач жодним чином не заперечував позов та обставини, на які посилався позивач в його обґрунтування. Колегія суддів констатує, що обовязок доводити факт належного виконання зобовязання лежить саме на боржнику у зобовязанні, тобто в даному випадку на відповідачу. Саме відповідач повинен довести факт припинення грошового зобовязання шляхом належного виконання, чого не зроблено. Натомість суд першої інстанції помилково поклав обовязок доказування даної обставини на позивача. Крім того факт невиконання відповідачем грошового зобовязання випливає з долученої до апеляційної карги Інформації про виконавче провадження, з якої слідує, що таке наразі не є закінченим (а.с.64, 65).

Таким чином, ОСОБА_2 вправі ставити питання про стягнення з ОСОБА_3 сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Стосовно посилання суду на відсутність у розрахунку вихідних даних, на підставі яких зроблено нарахування, колегія суддів зазначає, що інформація про Індекси споживчих цін (індекси інфляції) за відповідні період є публічно доступною, зокрема постійно оприлюднюється на офіційному сайті газети КМУ «Урядовий курєр» (адреса посилання: https://ukurier.gov.ua/uk/articles/category/indeks-inflyaciyi/). Колегія суддів констатує, що застосовані в розрахунку позивача (а.с.7) розміри індекси інфляції повністю відповідають інформації, оприлюдненій у вказаному вище джерелі і такий розрахунок не викликає жодних сумнівів у його правильності. Стосовно розрахунку 3% річних, то таке здійснюється простою арифметичною операцією, яку легко перевірити. Наданий позивачем розрахунок є правильним, а тому береться до уваги.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», які інвалід ІІ групи, а відтак судовий збір, що підлягав сплаті за предявлення позову та подання апеляційної скарги слід стягнути з відповідача на користь держави. Ціна предявленого позову становить 38812,04 грн., а тому за предявлення позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн. (0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб), за подання апеляційної скарги 1057,20 (704,80 * 150%). Загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача становить 1762 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Воловецького районногосуду від 17 вересня2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 33670 грн. 52 коп. інфляційних втрат та 5141 грн. 52 коп. 3% річних.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді