н/п 2/490/3159/2019
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.,
при секретарі Балдич Х.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1
до
Військової частини НОМЕР_1
про стягнення компенсації,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 6247 грн. 68 коп., як компенсацію за неотримане нею речове забезпечення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є військовим пенсіонером, звільнена на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 20 грудня 2013 року № 225 та виключені зі списків особового складу військової частини на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2014 року № 76. Позивач зазначає, що відповідно до довідки від 21 квітня 2014 року військової частини НОМЕР_1 , на час звільнення з військової служби їй належало до видачі речового майна на загальну суму 7222 грн. 68 коп. Позивач вказує, що згідно накладної № 133 від 02.07.2015 року нею отримано речове майно на суму 975 грн, тому заборгованість відповідача по речовому майну становить 6247 грн. 68 коп., однак на її неодноразові звернення до відповідача з приводу видачі речового майна або сплати вартості у грошовому еквіваленті, військова частина НОМЕР_1 відповідала відмовою. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні вимог позову не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наявних у запереченні на позов.
Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом досліджено витяг з наказу першого заступника Міністра Оборони України від 20 грудня 2013 року згідно якого ОСОБА_1 звільнено у відставку з військової служби.
Судом досліджено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2014 року згідно якого ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку та виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.
Судом досліджено довідку № 460 від 21.04.2014 року згідно якої ОСОБА_1 належить до видачі речового майна на загальну суму 7222 грн. 68 коп.
Судом досліджено накладну № 133 від 02.07.2015 року згідно якої ОСОБА_1 отримала речове майно на суму 975 грн.
Судом досліджено лист № 1710 Військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2018 року згідно якого відмовлено у видачі речового майна ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що грошове призначення на 2018 рік не виділено.
Судом досліджено лист Головного військово-медичного управління Міністерства оборони України від 16.10.2018 року згідно якого відмовлено ОСОБА_2 у виплаті грошової компенсації за не отримане речове майно у зв`язку з тим, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно мають право тільки військовослужбовці, які звільняються з військової служби.
Судом досліджено лист військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 05.01.2016 року згідно якого відмовлено ОСОБА_1 у видачі речового майна, оскільки відповідно до ст. 9? Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» - порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається КМУ, однак на даний час визначений Порядок до військової частини НОМЕР_1 не надходив, у зв`язку з чим бюджетних призначень на виплату компенсації у 2016 році немає.
Судом досліджено лист № 841 від 17.07.2014 року Військової частини НОМЕР_1 в якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю речового майна на речовому складі бази (в/ч НОМЕР_2 ) та на складі в/ч НОМЕР_1 заборгованість погасити неможливо.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до ст. 91 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей» станом на 20.12.2013 року (час звільнення позивача) продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16 березня 2016 року Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби.
Відповідно до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України № 1444 від 28.10.2004 року (яка діяла на час звільнення позивача) військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
Отже судом встановлено, що позивач звільнена зі Збройних сил України 20.12.2013 року з правом носіння військової форми одягу, виключена зі списків Військової частини 22.04.2014р., на час звільнення мала право отримати речове майно, або грошову компенсацію за нього в розмірі 7222 грн. 68 коп..,з якої отримала лише 975 грн.. Таким чином заборгованість по виплаті грошової компенсації відповідача перед позивачем становить 6247 грн.68 коп.
За такого суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 9, 91 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців і членів їх сімей», ст. 273, 354- 355 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В :
Позов задоволити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове забезпечення в розмірі 6247,68грн.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя