ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2461/19 Справа № 203/2050/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про зупинення провадження

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Фреш", про захист авторських прав, стягнення компенсації та штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2018 року провадження у справі № 203/2050/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим у цивільній справі № 206/4309/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ТОВ "Компанія "Фреш", третя особа - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права та стягнення компенсації, яка перебуває у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали даної цивільної справи дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність зупинення її розгляду до набрання законної сили рішенням суду у іншій справі є помилковим.

У відзиві на апеляційну скаргу, третя особа ТОВ "Компанія "Фреш" просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивачки - без задоволення, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо об'єктивної неможливості розгляду цієї цивільної справи до набрання законної сили у справі, де ОСОБА_3 оспорюється авторство ОСОБА_1 на художні твори.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що розгляд даної справи є неможливим до розгляду іншої цивільної справи, оскільки предмети позовів взаємопов'язані.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесять днів із дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Необґрунтоване зупинення провадження в справі порушує розумні строки судового розгляду, а відтак, і права учасників процесу. Питання про розумність строку провадження в справі вирішується з урахуванням права особи на справедливий суд у контексті положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з урахуванням дійсних обставин справи, критеріїв складності справи, поведінки заявника та компетентних органів, а також важливості предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції» та ін.).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Як убачається з матеріалі справи, у червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Фреш", про захист авторських прав, стягнення компенсації та штрафу, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь суму компенсації в розмірі 30 мінімальних заробітних плат та накласти на нього штраф шляхом стягнення до Державного бюджету України 10 % суми, присудженої судом на її користь.

Судом встановлено, що у провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №206/4309/18 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Компанія «Фреш», ОСОБА_1, третя особа - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, про визнання авторства, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права, стягнення компенсації.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, поза увагою залишив те, що сама лише наявність іншого судового спору з майже однаковими сторонами не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Посилання місцевого суду на те, що розгляд даної цивільної справи неможливий, оскільки при встановленні цим судом авторства ОСОБА_3, а не ОСОБА_1, на вказану картину, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 будуть відсутні є такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Не звернув уваги місцевий суд і на те, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України).

Фактично зупинення провадження у справі, яке по суті здійснене без належних підстав, порушує право позивачки на розгляд її справи у строки, встановлені процесуальним законом.

Наведене спростовує доводи ТОВ "Компанія "Фреш", викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із вказаними позовними вимогами у червні 2018 року, а ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із своїми позовними вимогами у серпні 2018 року, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Питання щодо об'єднання справ в одне провадження судом першої інстанції у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку не вирішувалося.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2018 року про зупинення провадження - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко