Провадження № 2/702/4/19
Справа № 702/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Діденко Т.І.,

з участю: секретаря Прилуцької О.І.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, про визнання недійсним заповіту, визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним заповіту, визнання права власності на спадкове майно.

Підставами своїх вимог вважають те, що 13 липня 2017 року у віці 88 років помер батько позивача, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки та житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Кірова, № 12, м.Монастирище, Черкаська область, які належали померлому. Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена у приватного нотаріуса Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4 за номером № 142-2017, СР № 60940025.

Позивачем як спадкоємцем першої черги було подано заяву вх. № 500 від 22 серпня 2017 року про прийняття спадщини. 27 липня 2016 року батько позивача склав заповіт в інтересах позивача, реєстраційний номер - 1256, відповідно до якого усе своє майно він заповів своєму сину - ОСОБА_3. Однак, в момент подачі заяви виявилось, що батько позивача за декілька днів до своєї смерті (05.07.2017) склав заповіт, реєстраційний номер - 1281, на користь ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_2, яка не є родичем покійного батька позивача та не має жодних родинних відносин з ним. Заповітним розпорядженням батько позивача заповів відповідачу усе своє майно.

У позивача є всі підстави ставити під сумнів дійсність заповіту від 05 липня 2017 року, складеного на користь відповідача, з огляду на наступне.

Щодо фізичного та психічного стану батька представник позивача зазначає наступне:

Згідно з інформацією, викладеною у відповіді Монастирищенської центральної районної лікарні № 479 від 12.10.2017 на адвокатський запит від 06.10.2017, ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Монастирищенської центральної районної лікарні (Черкаська область, м. Монастирище, вул. Соборна, 1) у період з 18.09.2014 по 01.10.2014 року з діагнозом: гіперплазія простати (передміхурової залози), № історії хвороби - 3865, лікуючий лікар - ОСОБА_6; та з 12.04.2017 року по 14.04.2017 року з діагнозом: гіперплазія простати (передміхурової залози), № історії хвороби - 1545, лікуючий лікар - ОСОБА_7 Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть батька позивача № 167 від 13 липня 2017 року причиною смерті останнього стало хронічне порушення мозкового кровообігу.

В посмертному епікризі зазначено, що хворий лікувався у дільничного терапевта, хірурга та невролога з приводу повторного гострого порушення мозкового кровообігу в лівій середній мозковій артерії, частково вертебро-базилярному колі.

31.08.2016 хворий проходив огляд хірурга, за результатами якого в медичній картці було зазначено про скарги хворого на болі, наявність пухлини (утворення в надключичній обл. зліва), схуднення, гіркота в роті (витяг з матеріалів медичної карти №4260 за 31.08.2016).

26.06.2017 батько позивача проходив огляд терапевта (вдома), мав скарги на серцебиття, віддишку, кволість, недомагання, виділення сечі з різями та болями, набряки на ногах/очах. Висновок терапевта: загальний стан важкий (витяг з матеріалів медичної карти № 4260 за 26.06.2017).

Стан хворого погіршився 06.07.2017 на тлі повторного атеротромботичного інсульту в лівій середній мозковій артерії.

За результатами огляду хворого неврологом від 07.07.2017 (виклик додому), батько позивача мав скарги на порушення мови, відсутність рухів в правих кінцівках. Захворів зночі.

Згідно з результатами огляду неврологом хворий мав скарги на порушення мови, відсутність рухів в правих кінцівках. При огляді терапевтом хворий мав скарги на серцебиття, віддишку, кволість, недомагання, виділення сечі з різями та болями, набряки на очах; загальний стан важкий (витяг з матеріалів медичної карти № 4260 за 07.2017).

Смерть батька позивача настала внаслідок зупинки серцевої діяльності і дихання, хронічного порушення мозкового кровообігу із повторним гострим порушенням мозкового кровообігу, церебросклерозу ІІІ ст. (витяг (посмертний епікриз) з матеріалів медичної карти № 4260 за 13.07.2017).

Представник позивача вважає, що:

- хронічне порушення мозкового кровообігу, тобто ураження судин головного мозку, впливало на розумову діяльність та на усвідомлення значення хворим власних дій. З медичних документів вбачається, що батько позивача хворів на рак прямої кишки з 2014 по 2017 роки (витяг (посмертний епікриз) з матеріалів медичної карти № 4260 за 13.07.2017). А при лікуванні даного захворювання хворим надають сильнодіючі медикаментозні препарати, які впливають на мозкову діяльність хворого, його можливість розуміти значення своїх дій та добровільно без будь-якого тиску приймати вольові рішення;

- вищезгадані документи медичного характеру підтверджують, батько позивача в період, коли було складено заповіт в інтересах відповідача, 5 липня 2017 року був як фізично, так і психічно не здоровий, отже абсолютно не міг усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій;

- при складенні заповіту від 05 липня 2017 року (тобто за 8 днів до смерті) в інтересах відповідача батько позивача мав порушення психічної діяльності, які істотно впливали на його мислення та поведінку, а тому в період складання заповіту останній абсолютно не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

- ставить під сумнів дійсність заповіту від 05 липня 2017 року, що цей заповіт взагалі підписаний покійним батьком позивача - ОСОБА_5, адже за результатами огляду покійного неврологом від 07.07.2017 (за два дні після складення Заповіту), батько позивача мав відсутність рухів в правих кінцівках.

Враховуючи те, що позивач подав в нотконтору заяву про прийняття спадщини, представник позивача вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 на загальну суму 191201,00 грн., тому числі на житловий будинок та надвірні будівлі і споруди вартістю 75570,00 грн. та земельну ділянку ринковою вартістю 115631,00 грн. , що знаходяться за адресою: Черкаська області, м. Монастирище, вул. Кірова, буд. 12.

Посилаючись на ст.215, 225, 231, 321, 328, 386, 391, 392, 1223, 1233, 1254, 1257 ЦК України; п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»; ст.145 ЦПК України представник позивача просить:

- визнати недійсним Заповіт від 05 липня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, реєстраційний номер - 1281, відповідно до якого все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_3 (громадянин ОСОБА_8 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, а саме:

- на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, місто Монастирище, вулиця Кірова, 12, який належав ОСОБА_5 (на підставі договору дарування від 05.03.1981, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Монастирищенської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 05.03.1981, зареєстровим № 87);

- на земельну ділянку, площа земельної ділянки 0,30003 га, що розташована за адресою: Черкаська область, місто Монастирище, вулиця Кірова, Монастирищенської міської ради, яка належала ОСОБА_5 (на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 12/1/1393);

- судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнала повністю просить відмовити у його задоволенні і показала, що ОСОБА_5 товаришував з батьками її чоловіка, знала його з дня свого одруження, жили по сусідству, він постійно їздив на велосипеді, за місяць до смерті перестав їздити на велосипеді, користувався послугами таксі. Вона купувала йому продукти на його замовлення, до 11.07.2017 він сам їв, 11.07.2017 годувала його з ложки, бо сам не міг відмовили права нога та рука. На прохання ОСОБА_5 вона неодноразово телефонувала, що батькові стало погано і він просить сина приїхати, але позивач не приїхав. Вона і члени її сім'ї допомогали ОСОБА_5 Про те, що він склав заповіт на її користь, вона дізналася після похорону, це булла його воля.

Третя особа приватний нотаріус Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, 16.01.2019 подала в суд пояснення, згідно якого 05.07.2017 до неї звернувся громадянин ОСОБА_5 з проханням посвідчити заповіт на користь ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що у них протягом багатьох років склалися дружні стосунки та яка постійно допомогає по господарству та опікується ним. Зі слів ОСОБА_5 в 2016 році ним було зроблено заповіт на ім'я його сина ОСОБА_5 сергія Дмитровича , який проживає в ОСОБА_8 Федерації, приїздить рідко, а йому потрібен постійний догляд, так як він хворіє, тому він хоче змінити цей заповіт на користь ОСОБА_2 На час звернення до нотаріальної контори ОСОБА_5 виглядав фізично хворим, але був дієздатним, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, нею був укладений заповіт зі слів ОСОБА_5, прочитано йому вголос, він також прочив текст заповіту вголос і підписав його в її присутності. Нотаріус просить розглядати справу без неї.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з врахуванням наступного:

Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії І-СР № 304732, яке видане 13.07.2017 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_5 помер 13.07.2017 року, актовий запис № 97 (т.1, а.с.120).

Відповідно до заповіту від 27.07.2016, який посвідчено приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 1256, ОСОБА_5, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, на випадок своєї смерті зробив слідуюче розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_3 (т.1, а.с.121).

Відповідно до заповіту від 05.07.2017, який посвідчено приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 1281, ОСОБА_5, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, на випадок своєї смерті зробив слідуюче розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_2 (т.1, а.с.122).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії 1-УР № 260659, яке видане 27.02.1960 Монастирищенським р/б ЗАГС, в графі батько записаний ОСОБА_11 (т.1,а.с.123).

Згідно повідомлення Монастирищенської центральної районної лікарні № 479 від 12.10.2017, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно перебував на стаціонарному лікування в хірургічному відділенні Монастирищенської ЦРЛ: з 18.09.2014 по 01.10.2014 з діагнозом: гіперплазія простати (передміхурової залози), № історії хвороби 1545, лікуючий лікар ОСОБА_7 Бригада невідкладної медичної допомоги викликалася 07.07.2017 о 9:50 у зв'язку зі скаргами на стан здоров'я ОСОБА_5 за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м.Монастирище, вул.Кірова, 12. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті не перебував (т.1, а.с.127).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 167, яке видане 13.07.2017 поліклінічним відділом Монастирищенсської ЦРЛ, та копії медичної карти № 4260, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, помер 13.07.2017, причина смерті: зупинка серцевої діяльності і дихання; хронічне порушення мозкового кровообігу, церебросклероз ІІІ ст.; атеросклеротичний кардіосклероз, свідоцтво видане ОСОБА_2 (т.1, а.с.128-142).

Із копії спадкової справи № 142-2017 після смерті ОСОБА_5, яка належним чином засвідчена та надана суду приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу і досліджена судом (т.1,а.с.158-169) вбачається, що:

- згідно заповіту від 05.07.2017, який посвідчено приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 1281, ОСОБА_5, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, на випадок своєї смерті зробив слідуюче розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7. Зміст ст.1235, 1241, 1254, 1307 ЦК України заповідачеві роз'яснений. Заповіт складено об 11 годині 10 хвилин на прохання заповідача за допомогою технічних засобів у приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, м.Монастирище, вул.Соборна, 128;

- згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48299142 від 05.07.2017 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60886609, бланки: НМО 863970, номер у реєстрі нотаріальних дій 1281, дата посвідчення 05.07.2017; заповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, дата реєстрації 05.07.2017, 13:32; витяг сформований приватним нотаріусом ОСОБА_4;

- згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48423598 від 15.07.2017, параметри запиту ОСОБА_5, дата смерті 13.07.2017. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня;

- згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48423661 від 15.07.2017 до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 60940025, номер у нотаріуса 142-2017, дата заведення 15.07.2017; спадкодавець ОСОБА_5, дата реєстрації 15.07.2017, 10:30; витяг сформований приватним нотаріусом ОСОБА_4;

- згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48423690 від 15.07.2017 1) заповіт у Спадковому реєстрі № 40115336, стан чинний, статус: архівний до введення Спадкового реєстру, номер в реєстрації нотаріальних дій - 8, дата посвідчення 11.01.2005, місце посвідчення та зберігання Черкаська обл., Аврамівська сільська рада Монастирищенського району, вул.Заводська, 3, с.Аврамівка, інформація про заповідача ОСОБА_5, дата народження 1928; дата та час реєстрації - 03.07.2006, 10:44; 2) заповіт у Спадковому реєстрі № 58001082, стан чинний; в реєстрі нотаріальних дій № 229; дата посвідчення 07.09.2015, місце зберігання Черкаська обл., Аврамівська сільська рада Монастирищенського району, вул.Заводська, 3, с.Аврамівка; заповідач ОСОБА_5, РНОКПП - НОМЕР_2, дата та місце народження 28.12.1928, м. Монастирище Черкаської області; дата та час реєстрації 29.09.2015, 13:32, реєстратор: Черкаська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи»; довідка сформована приватним нотаріусом; 3) заповіт у Спадковому реєстрі № 59285127, стан чинний, бланки: НВТ 733330, номер в реєстрації нотаріальних дій - 1256, дата посвідчення 27.07.2016, місце посвідчення та зберігання Приватний нотаріус ОСОБА_4, 19100 Черкаська обл., м.Монастирище, вул.Соборна, 128, інформація про заповідача ОСОБА_5, РНОКПП - НОМЕР_2, дата та місце народження 28.12.1928, м. Монастирище Черкаської області; дата та час реєстрації - 27.07.2016, 10:11; реєстратор: приватний нотаріус ОСОБА_4; 4) заповіт у Спадковому реєстрі № 60886609, стан чинний, бланки: НМО 863970, номер в реєстрації нотаріальних дій - 1281, дата посвідчення 05.07.2017, місце посвідчення та зберігання Приватний нотаріус ОСОБА_4, 19100 Черкаська обл., м.Монастирище, вул.Соборна, 128, інформація про заповідача ОСОБА_5, РНОКПП - НОМЕР_2, дата та місце народження 28.12.1928, м. Монастирище Черкаської області; дата та час реєстрації - 05.07.2017, 13:32; реєстратор: приватний нотаріус ОСОБА_4, довідка сформована приватним нотаріусом;

- 13.07.2017 року ОСОБА_2 подала заяву № 403 приватному нотаріусу про прийняття за заповітом спадщини після смерті ОСОБА_5;

- 30.07.2017 ОСОБА_3 подав заяву № 500 приватному нотаріусу про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті ОСОБА_5;

- відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, серії 1-УР № 260659, яке видане 27.02.1960 Монастирищенським р/б ЗАГС, в графі батько записаний ОСОБА_11, в графі мати ОСОБА_12.

Відповідно до відомості виконаних реєстрацій звітів про витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів ОСОБА_4 за 05.07.2017, було витрачено 17 бланків, серед них витрачений бланк заповіту, серія та номер НМО 863970, дата реєстрації 05.07.2017 о 12:14:56 (т.1, а.с.170,171).

Відповідно до договору дарування від 05.03.1981 ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_5, прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в селищі Монастирище, вул.Кірова, 12 Черкаської області і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім.Карла Маркса (т.1, а.с.195, 196).

Відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серія ЧР 12-1-1393, який виданий ОСОБА_5, який мешкає по вул.Кірова м.Монастирище на підставі рішення Монастирищенської місської ради народних депутатів від 31.10.1996 № 190 /приватизація/, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,30003 га. Земельна ділянка розташована на території м.Монастирище, вул.Кірова, Монастирищенської міської ради, для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 457 від 31.07.2001 (т.1, а.с.197).

Згідно звіту про оцінку № 1823-18, житловий будинок з надвірними спорудами площею 67,3 кв.м, що знаходиться за адресою: с.Монастирще, вул.Кірова, 12 Черкаська область, вартіссть будинку та земельної ділянки складає 191200,00 грн. (т.1, а.с.198-205).

Згідно звіту № 170-18 з експертної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Монастирище, вул.Кірова Монастирищенської міської ради, визначена ринкова вартість 115631,00 грн. (т.1, а.с.210-217).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 352 від 27.09.2018 обгрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені і виявлені при дослідженні обєктів експертизи: згідно наданих судом та досліджених експертизою матеріалів виявлено, що на обліку у лікаря-психіатра Монастирищенської ЦРЛ підекспертний ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, не перебував. В дослідженій медичній документації - амбулаторній карті з Монастирищенської ЦРЛ №229719 (№4226), відсутні протягом всього періоду спостереження описи будь-яких неадекватностей психічного характеру у підекспертного, відсутні згадки про наявність будь-яких неадекватностей психічного характеру у записах лікарів терапевта, уролога, хірурга, невропатолога, сімейного лікаря. Вказана медична документація дозволяє стверджувати, що протягом багатьох років (щонайменше з 2005 року) підекспертний страждав на ішемічну хворобу серця, стенокардію напруги, до якої, згідно дослідженій медичній документації, з часом приєдналася артеріальна гіпертензія з формуванням ускладнень у вигляді гіпертензивного серця, діагностувалася «серцева недостатність». Виявлено, що з часом у підекспертного було діагностовано «хронічне обструктивне захворювання легень з дихальною недостатністю» і відповідними скаргами на болі різноманітного характеру в ділянці серця, задишку при фізичному навантаженні, періодичні головні болі. Виявлено, що останні роки життя підекспертного турбували явища затримки сечовиділення, повторні обстеження лікарем-урологом та перебування в хірургічному відділенні на стаціонарному лікуванні дозволили встановити йому діагноз «ДГПЗ (доброякісна гіперплазія передміхурової залози) ІІ-ІІІ ст. з транзиторними затримками сечовиділення. Слід відмітити відсутність опису будь-яких психічних, поведінкових розладів у записах лікарів хірурга та уролога. В серпні 2016 року хірургом за результатами аналізу скарг підекспертного та результатами обєктивного обстеження (не інструментального) встановлювалася підозра на новоутворення шлунку з метастазами в надключичні лімфовузли. Згідно вказаної медичної документації, протягом 2017 року скаржився терапевту на серцебиття, перебої в роботі серця, задишку, кволість, недомагання, затруднене виділення сечі з різями та болями, відмічалися набряки на ногах тощо. Лікарем-терапевтом встановлювалися діагнози: «Ішемічна хвороба серця, кардіосклероз атеросклеротичний, фібриляція передсердь, гіпертонічна хвороба-2, гіпертензивне серце, новоутворення простати з метастазами в сигмовидну кишку, хронічне обструктивне захворювання легень, дихальна недостатність I- II ст.»; призначалося відповідне лікування, в описі обєктивного стану підекспертного лікарем-терапевтом не відмічалися будь-які згадки на наявність у підекспертного неадекватностей психічного характеру, що відображалися б у його поведінці, висловлюваннях тощо.

Вище наведене дозволяє комісії стверджувати, що на час складання заповіту - 5 липня 2017 року, ОСОБА_5, хоча і мав низку важких, прогресуючих, з наростаючою клінічною картиною, соматичних захворювань, проте вказані розлади (соматичні - тілесні) не супроводжувалися формуванням психічних та поведінкових порушень, які б досягали такого рівня, щоб патологічним чином впливати на його здатність правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки і керувати ними. Досліджена медична документація не містить будь-яких вказівок на те, що підекспертний в юридично значимий період часу приймав будь-які психофармакологічні, наркотичні препарати, які б, імовірно, могли впливати на його психічну діяльність та здатність розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Слід зазначити, що різке погіршення соматоневрологічного стану підекспертного, згідно записам в амбулаторній карті за 07.07.2017 сталося вже після написання заповіту, відповідно, жодне з описаних лікарем-невропатологом 07.07.2017 хворобливих явищ не могло патологічним чином впливати на здатність підекспертного усвідомлювати свої дії та керувати ними 5 липня 2017 року. Слід зазначити, що описані невропатологом «порушення мови, відсутність рухів в правих кінцівках...» виникли, згідно запису, «гостро» з ночі, тобто не спостерігалися станом на 5 липня 2017 року. Як зазначає медична документація, в подальшому підекспертний внаслідок наростаючих розладів кровообігу, зокрема - хронічної мозкової недостатності, помер 13 липня 2017 року.

З огляду на вище наведене, комісія приходить до наступних висновків:

Діагностування «раку прямої кишки» виходить за межі компетенції лікарів - судово-психіатричних експертів.

Згідно наданим судом та дослідженим експертизою матеріалам, в юридично значимий період часу - 5 липня 2017 року, ОСОБА_5 не приймав будь-якого психофармакологічного лікування і наркотичних засобів, що могли б патологічним чином впливати на його психічну діяльність.

Згідно наданим судом та дослідженим експертизою матеріалам, у ОСОБА_5 в період з 18 вересня 2014 року по 12 липня 2017 року лікарями-інтерністами - терапевтом, невропатологом, урологом, хірургом, не спостерігалися та не відмічалися в медичній документації будь-які розлади психіки і поведінки, він не перебував на обліку у лікаря-психіатра Монастирищенської ЦРЛ.

На юридично значимий період часу, тобто на час складання заповіту - 5 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, реєстраційний №1281, ОСОБА_5, згідно наданим судом та дослідженим експертизою матеріалам, не виявляв ознак будь-якого хронічного стійкого психічного розладу, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності психотичного рівня і був здатен правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки і керувати ними (т.2, а.с.79-81).

Представник позивача ОСОБА_1 подав до суду зауваження на висновок судово-психіатричного експерта № 352 згідно якого, на думку адвоката висновки експерта не відповідають клінічним діагнозам і матеріалам амбулаторної медичної карти ОСОБА_5, не проаналізовано та не досліджено препарати, які були призначені ОСОБА_5, не відображено усі дані з матеріалів, наданих судом експерту для дослідження, не здійснено комплексного дослідження експертом психічного стану підекспертного, тому ОСОБА_3 ставить під сумнів, як висновок судово-психіатричного експерта № 352, так і його об'єктивність через неповноту, необгрунтованість висновків, при цьому вважає висновок таким, що суперечить матеріалам справи та медичним матеріалам, що в ній знаходяться. Представник позивача просить не приймати висновок експерта № 352 до уваги при розгляді даної справи (т.2, а.с.130-132).

Суд не вбачає із данного зауваження на висновок судово-психіатричного експерта № 352 підстав для того, щоб не приймати висновок експерта № 352 до уваги при розгляді даної справи. Висновок експерта відповідає даним амбулаторної карти з Монастирищенської ЦРЛ №229719 (№4226).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Посилання представника позивача в тексті позовної заяви на те, що: «при лікуванні даного захворювання хворим надають сильнодіючі медикаментозні препарати, які впливають на мозкову діяльність хворого, його можливість розуміти значення своїх дій та добровільно без будь-якого тиску приймати вольові рішення; вищезгадані документи медичного характеру підтверджують, батько позивача в період, коли було складено заповіт в інтересах відповідача, 5 липня 2017 року був як фізично, так і психічно не здоровий, отже абсолютно не міг усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій; при складенні заповіту від 05 липня 2017 року (тобто за 8 днів до смерті) в інтересах відповідача батько позивача мав порушення психічної діяльності, які істотно впливали на його мислення та поведінку, а тому в період складання заповіту останній абсолютно не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними» є безпідставними, не підтверджені доказами і спростовуються записами у медичній карті № 229719 (№ 4226) та висновком судово-психіатричного експерта № 352 від 27.09.2018.

Позивачем та його представником не надано суду доказів наявності підстав, передбачених ст.225, 1257 ЦК України, для визнання даного заповіту недійсним, а також доказів порушення діючого законодавства при вчиненні заповіту від 05.07.2017 від імені ОСОБА_5, які б стали підставою для задоволення позову, в заповіті немає розпоряджень, що суперечать чинному законодавству.

Із наявних у справі доказів, які не протирічать один одному, суд встановив, що станом на 05.07.2017 ОСОБА_5 був дієздатним, тому в задоволенні позовних вимог позивачеві необхідно відмовити повністю.

Ухвалою Монастирищенського районного суду від 16.08.2018 про забезпечення позову накладений арешт на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: Черкаська область, м.Монастирище, вул.Кірова, 12 (т.2, а.с.64), у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог арешт необхідно зняти.

Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України покласти на позивача.

Керуючись ст.202, 203, 215,1223, 1233-1235, 1247, 1254, 1257 ЦК України; ст. 4, 12, 13, 141, 211, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, про:

1) визнання недійсним заповіту від 05 липня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Монастирищенського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_4, реєстраційний номер 1281, відповідно до якого все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_2;

2) визнання за ОСОБА_3 (громадянин ОСОБА_8 Федерації, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, а саме:

- на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, місто Монастирище, вулиця Кірова, будинок 12, який належав ОСОБА_5 (на підставі договору дарування від 05.03.1981, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Монастирищенської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 05.03.1981, зареєстрованим за № 87);

- на земельну ділянку, площа земельної ділянки: 0,30003 га, що розташована за адресою: Черкаська область, місто Монастирище, вулиця Кірова, 12, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 12/1/1393.

Зняти арешт з житлового будинку та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: Черкаська область, м.Монастирище, вул.Кірова, 12.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

Повний текст рішення виготовлений 15.02.2019.

Суддя Т.І. Діденко