Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. Справа153/1518/18

Провадження2/153/435/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької Онілової А.Г.

секретар с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів. Вказала, що 23.08.2007 в Ямпільському відділенні АТ КБ «ПриватБанк» вона на своє імя відкрила картковий рахунок № 364901 та їй була видана картка «Універсальна». Тобто, з часу відкриття банківського рахунку №364901 (картка Універсальна) вона є власником коштів, які перебувають на цьому ж рахунку. Вказала, що вона проживає в цивільному шлюбі із ОСОБА_6 в с. Русава Ямпільського району Вінницької області близько 15 років. Відповідач ОСОБА_4 перебувала в офіційному шлюбі із ОСОБА_7, який є рідним сином її чоловіка ОСОБА_6 Відповідач в період з 26 березня 2018 року по 15 квітня 2018 року, без її відома і дозволу, скориставшись її карткою «Універсальна» «ПриватБанк», попередньо викравши її, зняла з належного їй банківського рахунку №364901 кошти у загальному розмірі 19000 гривень. 26.03.2018 відповідач зняла у два рази 11 500 гривень; 06.04.2018 зняла у два рази 2500 гривень; 09.04.2018 зняла 2000 гривень; 11.04.2018 зняла 1000 гривень; 13.04.2018 зняла 1000 гривень; 15.04.2018 зняла 1000 гривень, всього 19 000 гривень. Дізнавшись про крадіжку грошей відповідачем із належного позивачу банківського рахунку, позивач 04.07.2018 звернулась із заявою до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. По вказаному факту слідчим Ямпільського ВП було внесено відомості до ЄРДР №0000223 за ч.1 ст. 185 КК України та визнано її потерпілою. Зазначила, що їй відомо те, що у ході досудового розслідування відповідач ОСОБА_4 під час допиту як свідка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, визнала, що дійсно зняла з кредитної картки позивача гроші в сумі 19 000 гривень. Позивач вказує, що вона не уповноважувала відповідача на зняття і розпорядження коштами із її карткового рахунку. 2 липня 2018 року коли позивач звернулась у банк про крадіжку грошей з рахунку №364901, то рахунок заблокували і видали нову картку «Універсальна» із новим рахунком №988463, перевівши заборгованість на новий рахунок. На погашення заборгованості та відсотків 22.07.2018 позивач сплатила першу суму 1100 гривень та 12.10.2018 другу суму 2600 гривень на новий рахунок №988463. Станом на день подання позову, заборгованість по рахунку, враховуючи основну суму боргу 19 000 гривень та відсотки за користування цими грошима, становить 22782 гривні 21 копійка, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.10.2018. Тому вважає, що із відповідача необхідно стягнути на її користь 3700 гривень, які вона особисто погасила та 22 782 гривні 21 копійка заборгованості по рахунку. Відповідач відмовляється добровільно повернути кошти. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд винести рішення, яким стягнути відповідача ОСОБА_4, на її користь кошти у сумі 26 482 гривні 21 копійка та судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала. Вказала, що відповідач оформила на неї кредити. Зазначила, що її кредитна картка була у чоловіка в сумочці, а ОСОБА_4 брала у її чоловіка картки і знімала гроші. Вказала, що у відділенні «ПриватБанку» вона отримала інформацію, що ОСОБА_4 знімала кошти. Також пояснила, що вона зверталася в поліцію, проводилося досудове розслідування. Вказала, що коли вона брала кредит, то вона особисто підписувала договір кредитування.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, вказав, що позивач є власником картки. Коли позивач дізналася, що з її картки викрадені кошти, звернулась в поліцію. Слідством було встановлено, що кошти знімалися відповідачем. 02.07.2018 позивач написала в банк заяву про крадіжку грошей. Вказав, що заборгованість становить суму, яка зазначена в довідці банку. В протоколах допиту відповідач визнавала той факт, що вона знімала кошти з картки. Зазначив, що відповідач забрала картку позивача, а поклала натомість свою картку до сумки. Вказав, що по кримінальному провадженню вже не проводяться слідчі дії.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 позов не визнав. Вважає, що позовну заяву заявлено безпідставно. Чоловік позивача і відповідач мають неприязні стосунки. Заява, яка була написана, є результатом конфлікту між сторонами. Вважає, що це введення суду в оману. Позивач не довела вину відповідача. Позов не підтверджується ніякими доказами. Протокол допиту відповідач не перечитувала. По кримінальному провадженню немає остаточного рішення.

Відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у порядку, встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за адресою зареєстрованого місця її проживання. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень суду не надала. Судом здійснено судовий розгляд без участі відповідача, за участю її представника, оскільки це не порушує прав та інтересів учасників справи, а також правил, встановлених ЦПК України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Судом здійснено судовий розгляд без участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки це не порушує прав та інтересів учасників справи, а також правил, встановлених ЦПК України.

Заяви, клопотання: клопотання позивача про витребування доказів, клопотання відповідача про проведення підготовчого засідання без її участі, заява представника позивача про виклик свідків, заява позивача про проведення підготовчого засідання без її участі, заява відповідача про проведення підготовчого засідання без її участі, заява представника позивача про виклик свідка

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, витребування доказів; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, виклик свідка, про що постановлено ухвали окремими документами.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Із показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що влітку 2018 року, коли він приїхав додому, то залишив сумочку вдома. Із сумочки викрали кредитну картку позивача, та на якій було написано «Галя». Пояснив, що він сказав ОСОБА_4, що він їде в м. Ямпіль Вінницької області зняти кошти. Вони разом поїхали і він дав ОСОБА_4 свою картку, щоб зняти гроші. Після чого ОСОБА_4 прийшла і сказала, що картка заблокована. Він дав їй картку своєї дружини і сказав, щоб вона зняла гроші. На що ОСОБА_4 відповіла, що у картки не правильний пін-код. Вказав, що через день він із позивачем поїхали до відділення банку, де їм сказали, що перевищено ліміт зняття готівки. Однак готівку він не знімав з картки. Він зрозумів, що ОСОБА_4 підмінила картку, поклала до сумки свою картку на імя «Лопушанська Ірина Василівна» і позаду картки написала «Галя», так як було написано на картці позивача. Пояснив, що по телефону ОСОБА_4 сказала, аби вони їхали додому, де все мали вирішити. Також пояснив, що особисто він не бачив, що ОСОБА_4 витягала картку, побачив лише заміну картки.

Із копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.07.20.18 встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про прийняття мір до ОСОБА_4, яка з лютого 2018 року по червень 2018 року зняла з картки гроші в сумі 16062 гривні 12 копійок. Із копії витягу з ЄДРДР від 17.07.2018 встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що в період часу з лютого 2018 року по червень 2018 року ОСОБА_4 вчинила крадіжку банківської картки «ПриватБанк» №364901, яка належить ОСОБА_2, звідки в подальшому зняла кошти в сумі 16062 гривні 12 копійок. Із копії повідомлення Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вих..№4501/227/01-2018 від 09.07.2018 встановлено, що начальник Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області звернувся до начальника Ямпільського відділення АТ «ПриватБанк» із запитом про надання інформації по клієнту ОСОБА_2 відео по зняттю із картки №364901 грошей 26.03.2018, 06.04.2018, 09.04.2018, 11.04.2018, 13.04.2018, 15.04.2018. Із повідомлення, виданого 16.10.2018 АТ «ПриватБанк» встановлено, що станом на 16.10.2018 ОСОБА_2 має заборгованість перед АТ «ПриватБанк» по картковому рахунку №364901 у сумі 19982 гривні 21 копійка. Із копії дублікату чека від 12.10.2018 встановлено, що ОСОБА_2 поповнила рахунок №364901 на суму 2600 гривень. Із копії витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000223 від 16.07.2018 та копії заяви про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.07.2018 встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до Ямпільського ВП із заявою про те, що з лютого місяця 2018 року по червень 2018 року ОСОБА_4, вчинила крадіжку банківської картки «ПриватБанк» №364901, звідки в подальшому зняла грошові кошти в сумі 16062 гривні 12 копійок. Із копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_2 від 20.07.2018 встановлено, що вона проживає разом із ОСОБА_6, як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу. У 2007 році вона спільно з чоловіком відкрили кредитні рахунки в «ПриватБанку». Кредитною карткою користувався лише її чоловік. В період часу з 15.01.2018 по 18.05.2018 син її чоловіка ОСОБА_7 разом із дружиною ОСОБА_4 та дітьми проживали разом з ними. В подальшому між її чоловіком ОСОБА_6 та його сином ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу автомобіля. Після цього, ОСОБА_7 із дружиною ОСОБА_4 та діти пішли проживати у свій будинок, який придбали. Однак, Ірина продовжувала приходити до них прати речі, брати продукти харчування. Вказала, що ОСОБА_4 знала схованку ключів від хати, крім цього чоловік ОСОБА_6 зберігав документи на автомобіль, паспорт, а також грошові картки «ПриватБанк» в кімнаті в якій раніше проживали ОСОБА_7 з ОСОБА_4 та дітьми, тобто, ОСОБА_4 знала, де зберігаються вказані речі. Вказала, що ОСОБА_4 разом із її чоловіком поїхали в м. Ямпіль Вінницької області. Її чоловік ОСОБА_6 взяв кредитну картку, однак у банку вияснив, що на її кредитній картці не правильний пін-код., а його картка взагалі заблокована. Наступного дня вона поїхала разом із ОСОБА_6 в м. Ямпіль Вінницької області до банку. В банку працівник повідомила, що її картка їй не належить, а належить ОСОБА_4 Після цього вона зрозуміла, що ОСОБА_4 підміняла картки. Вказала,що вона особисто з цього приводу з ОСОБА_4 не говорили, говорив її чоловік ОСОБА_6, зі слів якого їй стало відомо, що ОСОБА_4 просила його, щоб він нікуди не звертався, оскільки запевнила, що поверне всі гроші. Однак, кошти ніхто не повернув. Син її чоловіка - ОСОБА_7 сказав, що ніхто ніякі гроші повертати не буде і взагалі потрібно довести, що саме ОСОБА_4 знімала кошти з картки. На даний час заборгованість складає 23000 гривень. Із копії ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.07.2018 встановлено, що працівникам Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про рух грошових коштів банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № 4149 439 392 364 901, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 01.02.2017 по 24.07.2018 з зазначенням: - звідки, ким, яку суму і яким чином було перераховано кошти на рахунок; - ОСОБА_8 копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 30.07.2018 встановлено, що працівником Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області проведено тимчасовий доступ до речей і документів на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.07.2018 та вилучено документи. Із копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 31.07.2018 встановлено, що ОСОБА_4 повідомила, що вона кредитну картку не викрадала, їй надав добровільно картку у користування ОСОБА_6 і на підставі цього вона знімала кошти з картки, коли вони були їй необхідні. Також пояснила, що як вона з ОСОБА_7 здала биків, то отримали гроші в сум 16000 гривень. З вказаної суми вона 10000 гривень позичила ОСОБА_6, для того щоб він поповнив свою кредитну картку. Вказану суму вона йому позичила в травні 2018 року. ОСОБА_10 їй грошей не повернув, вона поступово знімала з кредитної картки ОСОБА_2 гроші в сумі 19000 гривень. Своєї вини не визнає, оскільки картку та гроші з неї не викрадала, в м. Ямпіль Вінницької області з ОСОБА_6 на його прохання, щоб зняти гроші вона не їздила.

Оцінюючи усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності та враховуючи, що відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, що право позивача не порушене відповідачем, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик інших свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, на яку посилається позивач, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, на яку посилається позивач, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності суд вважає, що обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог про стягнення коштів з відповідача, не підтверджені дослідженими доказами.

Позивач посилається на неправомірність дій відповідача у виді викрадення банківської картки, зняття коштів з картки та незаконне заволодіння цими коштами.

Сторонами не надано остаточного рішення у справі за заявою ОСОБА_2 по кримінальному провадженні №0000223 від 16.07.2018. Позивачем не доведено та не надано копію вироку про визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Із фотосвітлини (а.с. 55) не можливо встановити особу, яка здійснювала операцію «зняття готівки» з кредитної картки, що належить ОСОБА_2

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог фактичні дані, повідомлені свідком ОСОБА_6, та які містять протокол допиту ОСОБА_4 від 31.07.2018, а також інші матеріали кримінального провадження №0000223 від 16.07.2018 дають підстави лише припускати обставини, на які позивач посилається як на підставу неправомірності дій відповідача. Ці докази в своїй сукупності не доводять неправомірності дій відповідача, її вини в спричиненні майнової шкоди позивачу, а також причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та заподіяною позивачеві шкодою. Відсутні докази про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за протиправне діяння, на яке вказує позивач.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За вказаних позивачем обставин, винуватість відповідача у викраденні належних позивачеві банківської картки та коштів не може бути підтверджена тими засобами доказування, на які посилається позивач. Суду не надано обвинувального вироку відносно позивача і в ході судового розгляду сторонами не повідомлено суду про наявність такого доказу.

За таких обставин застосування позивачем норм ст.ст. 22, 1166 ЦК України при розгляді вказаної справи та стягнення коштів з відповідача суд вважає безпідставним, оскільки вина відповідача у вчиненні шкоди заподіяної позивачу не доведена належними та допустимими доказами.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновки щодо недоведеності обставин, з якими законодавець повязує можливість застосування положень ст.ст. 22, 1166 ЦК України, та приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_2

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і не має підстав для їх задоволення.

При вирішенні питання щодо судових витрат, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України. ОСОБА_10 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, суд не має підстав для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідача.

Норми права, які застосував суд при вирішенні справи ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 22, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.Г. ЛЮБИНЕЦЬКА-ОНІЛОВА