Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/1013/18
Провадження № 2/670/103/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 6 по вул. Гагаріна в будинку № 10 в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області, яка належала покійному чоловікові, який помер 29.04.2018 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що 29.04.2018 року помер її чоловік ОСОБА_2, який був власником квартири АДРЕСА_1, і після його смерті відкрилась спадщина.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом -- дружина, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому вона позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право, і це право підлягає захисту в судовому порядку.

Ухвалою суду від 11.12.2018 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою суду від 09.01.2019 року залучено до участі в справі як співвідповідача ОСОБА_3

Ухвалою суду від 25.01.2019 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання 11.02.2019 року учасники справи, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача -- Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області ОСОБА_4 також подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника селищної ради, та визнав позовні вимоги.

Співвідповідач ОСОБА_3, будучи повідомленим належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяви про неможливість прибуття до суду чи відкладення розгляду справи не подавав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 29.04.2018 року в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області помер чоловік позивача -- ОСОБА_2, який був власником квартири АДРЕСА_2.

Дружина померлого ОСОБА_1, як спадкоємець за законом першої черги, спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, була зареєстрована та проживала спільно в одній квартирі.

Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії І-БВ № 320571; свідоцтвом про одруження І-АБ № 438082, згідно з яким ОСОБА_2 04.05.1969 року уклав шлюб із ОСОБА_5, і прізвище дружини «Новосядла»; довідкою Віньковецької селищної ради № 3306 від 10.10.2018 року, згідно якої на день смерті ОСОБА_2 із ним були зареєстровані дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_3; копією договору купівлі-продажу від 07.07.1992 року, згідно якого ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «БТІ» Віньковецької районної ради Хмельницької області від 10.10.2018 року № 1-975, договір від 07.07.1992 року купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, спадщину прийняла, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_2, листом приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 18.10.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 29.04.2018 року. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

У звязку з цим позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальні конторі.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Із договору купівлі-продажу від 07.07.1992 року слідує, що ОСОБА_2, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із позивачем, придбав у Віньковецької селищної ради квартиру АДРЕСА_1.

Оцінивши досліджені докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_2 за життя набув право на квартиру АДРЕСА_1 відповідно до закону, однак не провів її державну реєстрацію, через що його спадкоємець дружина ОСОБА_1 не має змоги реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку.

Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 15, ст. 16, ст.ст. 1261-1265, ст.ст. 1267-1269, ст. 1278 ЦК України, ст.ст. 10-13, ст. 17, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 29.04.2018 року, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду виготовлено 15.02.2019 року.

Суддя О.М.Волкова