Дата документу 06.02.2019 Справа № 331/6937/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/6937/17 Головуючий у 1 інстанції Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/682/19 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації прав власності,-

В С Т А Н О В И ЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суд з позовом до ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації прав власності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року провадження у справі закрито, оскільки справа зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить увалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначив, що судом зроблено помилковий висновок, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказував, що заявлені позивачем вимоги стосуються правовідносин, що виникли з договірних відносин, а саме договору іпотеки, порушення його права на житло, та мають вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з наявності підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком колегія суддів не погодилась, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 3 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (у цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

З установлених судом обставин справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу виконання договору іпотеки та порушення права позивача на житло квартиру за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок дій ТОВ «Кей-Колект» і нотаріуса щодо реєстрації такого права за ТОВ «Кей-Колект».

Разом з тим, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно із частиною 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами частини 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України ( пункт 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі в 2017 році) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи те, що спірні правовідносини повязані із захистом права власності позивача та виконання договору іпотеки, колегія суддів дійшла висновку про наявність між учасниками справи спору про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір суди мають вирішувати в порядку, визначеному нормами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм процесуального права викладена Верховним Судом України у постанові від 14 червня 2016 року у справі № 826/4858/15, де зазначено, що не є спором адміністративної юрисдикції спір з органом державної реєстраційної служби при оскарженні запису та рішення про право власності у разі, коли спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди і виникають з договірних відносин, а тому мають вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Такого ж правового висновку дійшла ОСОБА_5 Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2018 року (справа № 804/14296/15).

Крім того, таку правову позицію висловлено в постановах ОСОБА_5 Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15; від 21 березня 2018 року № 802/1792/17-а, від 29 травня 2018 року у справі № 826/19487/14 та від 06 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 22 серпня 2018 року у справі № 820/4673/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 816/1604/17.

Оскільки позовні вимоги у даній справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини повязані із захистом права власності позивача та виконання договору іпотеки, на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло до ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", який є відповідачем у справі та не є суб'єктом владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку, що незважаючи на участь у спорі відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який діючи як реєстратор наділений функціями суб'єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною і обґрунтованою, перешкоджає подальшому провадженню у справі, з огляду на положення пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року про закриття провадження у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: