Провадження № 2/520/2134/19
17.01.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку. При цьому позивачка посилається на те, що вона є власником 27/100 частин будинку АДРЕСА_1 Відповідач ОСОБА_2, який є її колишнім чоловіком, будучи зареєстрованим за зазначеною адресою, у будинку не проживає, особистих речей не утримує, будь-яких витрат по оплаті комунальних послуг не несе, що погіршує матеріальний стан позивачки, оскільки комунальні платежі нараховуються згідно зареєстрованих осіб, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Позивачка у судове засідання не з'явилась, повідомлялась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, у зв'язку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, згідно Договору купівлі-продажу від 06 серпня 1993р., посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою, р.№5-6105 та зареєстрованого 30 січня 1997р. в КП «ОМБТІ та РОН» під №20пр стр. 117 реєстр 352 та на підставі Договору дарування від 18 лютого 1997р., посвідченого приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С., р.№553, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» за №352 стр. 117, кн.20пр., позивачка ОСОБА_1 є власником 27/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1
Відповідно до довідки Органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «10 станція Великого Фонтану» у місті Одесі від 08 січня 2018р. за №605, за вищезазначеною адресою, крім позивачки, зареєстрований її колишній чоловік відповідач ОСОБА_2 (актовий запис про розірвання шлюбу №254 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 12 квітня 2005р.).
Згідно Акта про обстеження житлових умов ОСОБА_1 від 08 серпня 2018 року за №60, який посвідчений належним чином печаткою та підписом заст. голови ЖБК «Київський-14» ОСОБА_5 та секретарем ОСОБА_3., в будинку АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Нормами ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідач, залишаючись зареєстрованим у будинку, створює позивачці перешкоди у реалізації своїх прав, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, у зв'язку з чим позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача, що погіршує її матеріальний стан.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст.4,10,12,13,18,19,81,141,211,247,258,259,273,274-279,280-282 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317,319,321,391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1
Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.