15.01.2019 Справа 337/3997/18
Провадження № 2/337/189/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Департамент реєстраційних послуг про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вінпроживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, основним наймачем якої є його батько - відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований у вказаній квартирі, але з 2012 року до теперішнього часу фактично в квартирі не проживає без поважних причин, його речей в квартирі немає, перешкод в користуванні квартирою він йому не чинив, місце фактичного проживання відповідача не відоме.Оскільки до теперішнього часу відповідач добровільно не знявся з реєстрації, він вимушений нести додаткові витрати у зв'язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача. Вважає, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, оскільки понад шість місяців не проживає в ній без поважних причин.

Просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою від 25.09.2018 року по справі відкрито загальне позовне провадження та розпочате підготовче провадження.

Ухвалою від 23.11.2018 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_1О.в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та додатково пояснили, що ніяких перешкод в користуванні квартирою позивач відповідачу не чинив, він добровільно, з власного бажання в 2012 році пішов з квартири, забрав особисті речі.Ніяких претензій за цей час він з приводу проживання в квартирі не предявляв. На відповідача в спірній квартирі нараховуються комунальні послуги, які він не оплачує, позивач також не може оплатити усі нарахування, а також оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним житлом, оскільки понад 6 місяців не мешкає в спірній квартирі без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подав, поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження та позовом з додатками неодноразово надсилалось відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, але ним не отримано і повернуто до суду з відміткою поштового відділення звязку «За закінченням терміну зберігання».

Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Свідок ОСОБА_5 сестра позивача та донька відповідача, та свідок ОСОБА_6 мати позивача та колишня дружина відповідача, в судовому засіданні кожний окремо пояснили, що їм відомо, що відповідач покинув родину в 2012 році, зібрав речі та пішов з квартири, де вони мешкав за адресою: м.Запоріжжя, пр..ЮвілейнийАДРЕСА_2, і де він зараз мешкає їм невідомо.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3А.є основним наймачем житлової квартири АДРЕСА_1 (арк.10).

У вказаній квартирі на даний час зареєстровані позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 (арк.8, 14).

Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Житлового кодексу України, на який посилається позивач, оскільки спірна квартира не є власністю сторін і спір не стосуються визнання втративши право на житло члена сімї власника житлового помешкання.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозвязку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідачБілий С.А. не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення.

При цьому, суд виходить з того, що відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом з боку позивача чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали його проживання, не створювалось, тривалий час він ним не користується з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знявся.

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами - довідкою про реєстрацію відповідача за вказаною адресою, показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, не довіряти яким у суду немає підстав.

Належних та допустимих доказів тому, що відповідач не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання відповідача втратившим право на житлове приміщення, у звязку з чим вони підлягають задоволенню.

При ухваленні рішення суд також враховує, що позивач в позовній заяві не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Керуючись ст. 71 ЖК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний, 41, кв. 72) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 72 у будинку № 41 по пр.. Ювілейному у м.Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено судом 22.01.2019 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик