Дата документу 13.02.2019 Справа № 321/245/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 321/245/18Головуючий у 1-й інстанції Кравченко Н.О.
Пр. № 22-ц/807/832/19Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ у Михайлівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області про повернення земельної ділянки внаслідок нікчемності договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом(а.в.м. 2-8), в якому просив нікчемний договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.06.2009 року площею 3,1768 га привести до двосторонньої реституції та повернути земельну ділянку власнику.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 серпня 2018 року (а.в.м.11) відкрито провадження у цій справі за позовом позивача, справу призначено до розгляду на 25 жовтня 2018 року.

В ході розгляду вищезазначеної справи від представника позивача надійшло клопотання про залучення до розгляду справи в якості третьої особи державного реєстратора Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району ОСОБА_4, мотивоване здійсненням реєстрації вказаною особою договору оренди земельної ділянки від 22 червня 2009 року рішенням про державну реєстрацію 27 вересня 2017 року проти волі ОСОБА_2, який заперечує волевиявлення щодо реєстрації як Михайлівським Геокадастром та і державним реєстратором Орлянської сільської ради ОСОБА_4

Крім того, представник позивача просив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з тих підстав, що вказана справа розпочиналась з розгляду в загальному позовному провадженні та має велике значення для позивача.

Також, представник позивача просив повернути невірно витребувану суму сплаченого додаткового судового збору.

Представником відповідача адвокатом ОСОБА_5 заявлено письмове клопотання про забезпечення витрат на професійну допомогу в розмірі 30421,00 грн. (а.в.м.17-18). Клопотання обґрунтовано тим, що позивач неодноразово звертався до суду із позовами щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним в задоволенні яких йому було відмовлено. Вважає, що законних та обєктивних підстав для задоволення позову немає, отже він є завідомо безпідставним та у відповідності до положень ст.ст.137,139,141 КПК України підлягає забезпеченню та попередній оплаті судових витрат відповідача.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року (а.в.м. 31-32) клопотання представника позивача задоволено частково.

Здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ у Михайлівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про повернення земельної ділянки внаслідок нікчемності договору оренди земельної ділянки.

Розгляд справи розпочато зі стадії відкриття провадження у цій справі.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, державного реєстратора Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району ОСОБА_4.

Призначено підготовче судове засідання у цій справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа відділ у Михайлівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Державний реєстратор Виконавчого комітету Орлянської сільської ради Василівського району ОСОБА_4 про повернення земельної ділянки внаслідок нікчемності договору оренди земельної ділянки на 11 січня 2019 року о 10 год. 30 хв.

В іншій частині вимог клопотання представника позивача відмовлено.

Задоволено клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5

Зобовязано позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421 (тридцять тисяч чотириста двадцять одна) гривня по справі № 321/245/18, провадження № 2/321/206/2018 (, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р 1205).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м. 35-38) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині забезпечення відшкодування на правову допомогу відповідачу ОСОБА_3, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м.42).

Ухвалою апеляційного суду (а.с.56) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.58).

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі (а.в.м. 67-70).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 13 лютого 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.в.м. 62-66) всі учасники цієї справи не зявились, окрім позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_6 (а.с.75), клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Відповідач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційному суду заяву (а.в.м. 71-74), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом за відсутності сторони відповідача.

Інші учасники цієї справи про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не зявились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву відповідача в особі його представника задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не зявились, за присутністю позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_6, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5 та зобовязуючи позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421,00 грн. у цій справі, керувався ст.ст.53, 135-137, 141, 142, 277, 176 ЦПК України та виходив із наступного.

Представником відповідача заявлено письмове клопотання про забезпечення витрат на професійну допомогу в розмірі 30421,00 грн. Клопотання вмотивовано тим, що позивач неодноразово звертався до суду із позовами щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним в задоволенні яких йому було відмовлено. Вважає, що законних та обєктивних підстав для задоволення позову немає, отже він є завідомо безпідставним та у відповідності до положень ст.ст.137,139,141 КПК України підлягає забезпеченню та попередній оплаті судових витрат відповідача.

Відповідно до положень ч.4 ст.135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахування конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобовязати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у звязку з розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу). Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або позивач не має зареєстрованого в установленому порядку місця проживання (перебування) чи місця знаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови в позові.

Відповідно ч.ч.5,6 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Враховуючи, обставини розгляду справи, викладені в клопотанні, розрахунок судових витрат, підстави, які зазначені в позовній заяві на обґрунтування вимог, а саме застосування положень ч.3 ст.203 ЦК України про визначення нікчемності договору оренди землі та застосування як наслідків реституції та враховуючи наявність судових рішень, а саме рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 19.01.2012 року про відмову у визнанні оспорюваного договору оренди землі недійсним та рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 30.10.2017 року про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав, частково зазначених в тому числі і в даному позові та між тими самими сторонами, суд першої інстанції вважав, клопотання представника відповідача таким, що підлягає задоволенню в розмірі у відповідності до наведено розрахунку, згідно положень ст.ст. 137, 139 ЦПК України, копії додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 16.04.2018 року від 20 квітня 2018 року між адвокатом ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

В силу вимог ст. 135 ч. 4 ЦПК України суд може, але не зобовязаний застосовувати захід забезпечення судових витрат з урахуванням конкретних обставин справи за клопотанням відповідача у вигляді зобовязання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача у звязку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Відповідно до ст. 135 ч. 4 ЦПК України таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові. Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

У виділених матеріалах цієї справи, які були предметом дослідження судом першої інстанції при постановленні ухвали в оскаржуємій частині, відсутні належні, допустимі докази наявності таких обставин.

Крім того, відповідно ч.ч.5,6 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Так, в силу вимог ст. 137 ч. 4 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Однак, суд першої інстанції у порушення вимог ст. 137 ч. 4 ЦПК України, безпідставно вважав, що розмір майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_5 у цій справі у сумі 30421,00 грн. (розрахунок а.в.м. 17, 25-27) є співмірним, із обставинами, зазначеними у ст. 137 ч. 4 ЦПК України та зокрема із «складністю» цієї справи.

А ось залишення позову позивача у цій справі за результатами невнесення цього «надуманого» забезпечення судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу порушить права позивача у цій справі на розгляд цієї справи судом.

В силу вимог ст. 124 Конституції України, ст. 4 ЦПК України особа не може бути позбавлена права на розгляд її справи судом.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуємій частині не відповідає вимогам щодо її законності і обґрунтованості, постановлена з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити, ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року в оскаржуємій частині в частині задоволення клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5: зобовязання позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421,00 грн. у справі № 321/245/18, провадження № 2/321/206/2018 (, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р 1205) скасувати; ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5 про зобовязання позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Туриторіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421,00 грн. у справі № 321/245/18, провадження № 2/321/206/2018 (, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р 1205) відмовити.

В решті ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалась та апеляційним судом не переглядалась.

Питання про розподіл між сторонами судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи, у тому числі на подачу вищезазначеної апеляційної скарги позивачем у цій справі (а.в.м.50), вирішується у подальшому судом першої інстанції за результатами розгляду цієї справи по суті в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року в оскаржуємій частині в частині задоволення клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5: зобовязання позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421,00 грн. у справі № 321/245/18, провадження № 2/321/206/2018 (ЄДРПОУ 26316700, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р 1205) скасувати.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_5 про зобовязання позивача ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок Територіального Управління Державної судової адміністрації у Запорізькій області грошову суму заставу, в розмірі 30421,00 грн. у справі № 321/245/18, провадження № 2/321/206/2018 (, територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, МФО 820172, ДКСУ, м. Київ, р/р 1205) відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 15.02.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_7ОСОБА_8