У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Савлук Т.В.,

за участі секретаря - Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником, -

у с т а н о в и в:

12.02.2019 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником та просять суд замінити стягувача ПАТ «Київенерго» на його правонаступника Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у справі №755/16582/16-ц.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, у змісті заяви міститься клопотання стягувача про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.11.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість за надані послуги з центрального опалення у розмірі 4812 грн. 17 коп., за постачання гарячої води у розмірі 29224 грн. 77 коп., 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 5365 грн. 10 коп., а всього 39402 (тридцять дев'ять тисяч чотириста дві) грн. 58 коп. (а.с.16).

Відповідно до ч. 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов'язків пов'язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 11 жовтня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено Договіри про відступлення прав вимоги (цесії) №603-18 та №602-18, відповідно до умов яких, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов'язання перед кредитором оплатити неустойку, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладання цього Договору у зв'язку з неналежним виконанням споживачем обов'язків з оплати теплової енергії. (а.с. 23, 25).

Згідно з витягів з Додатку №1 до договорів про відступлення прав вимоги (цесії), ПАТ «Київенерго» передало, а КП «Київтеплоенерго» прийняло право грошової вимоги до ОСОБА_1 (а.с. 24, 26).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13.)

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 260, 261, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником - задовольнити.

Замінити сторону - стягувача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у виконавчому документі, який видано по справі №755/16582/16-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я