Провадження № 2/369/1496/19
31.01.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.
при секретарі - Ріпка Л.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4
Анатолійовича, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтували тим, що ОСОБА_1, разом з його дружиною ОСОБА_3 і дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одержав в 1990 році 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1.
25 лютого 1994 року квартира була приватизована на ОСОБА_1, його дружину ОСОБА_3 та дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_5
В квітні 2007 року син ОСОБА_5 ОСОБА_6 одружився на відповідачці ОСОБА_2 (дівоче прізвище Хоменко) і вона в 2007 році була зареєстрована на його житлові площі квартири АДРЕСА_2.
Від шлюбу з ОСОБА_5 відповідачка народила дочок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В червні 2017 року коли сина ОСОБА_6 не було вдома, відповідачка таємно від нього забрала дітей зі своїм співмешканцем виїхали в м. Вишгород. На телефонні дзвінки відповідачка не відповідає і адресу свою не повідомляє.
В вересні 2017 року відповідачка подала позов до суду і 19 вересня 2017 року Києво-Святошинським районним судом шлюб між сином позивача ОСОБА_6 був розірваний.
З червня 2017 року відповідачка з дітьми на спірній житловій площі квартири АДРЕСА_2 не проживає, про що свідчать 4 акти обстеження житлових умов від: 23.12.2017 року, 20.02.2018 року, 27.03.2018 року, 14.08.2018 року.
Факт не проживання відповідачки на спірній житловій площі квартири АДРЕСА_2 мажуть підтвердити свідки: ОСОБА_9, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 11АДРЕСА_3 та ОСОБА_10, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 11АДРЕСА_4.
Тому позивач ОСОБА_1 просив визнати відповідачку ОСОБА_2, яка не проживає з червня 2017 року без поважних причин на спірній житловій площі квартири АДРЕСА_2 разом зі своїми дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
17.09.2018 року ОСОБА_1 подав заяву на виконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.08.2018 року.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Позивач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
При розгляді справи судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1, разом з дружиною ОСОБА_3 і дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_5 одержав в 1990 році 4-х кімнатну квартиру АДРЕСА_5.
25 лютого 1994 року квартира була приватизована на позивача, його дружину ОСОБА_3 та дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_5
Згідно довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1573 від 09 серпня 2018 року виданої Чабанівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області встановлено, що в житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_2зареєстровані п»ять осіб, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8.
Згідно актів обстеження житлових умов заявника від 23.12.2017 року, 20.02.2018 року, 27.03.2018 року, 14.08.2018 року виданої Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області відповідачка дійсно зареєстрована за адресою № 20 будинку № 11 по вулиці Садові в селі Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, але з червня 2017 року не проживає за даною адресою. Всі особисті речі ОСОБА_2 вивезла.
Факт не проживання відповідачки на спірній житловій площі квартири АДРЕСА_2 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_9, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 11АДРЕСА_3 та ОСОБА_10, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 11АДРЕСА_4.
Ст. ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 20 будинку № 11 по вулиці Садовій в селі Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ст.ст. 203, 235, 321, 328, 391, 405, 717 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме в квартирі АДРЕСА_6.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Т.В. Дубас