Справа № 301/224/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді - Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору від 21 серпня 2006 року за № МКІWSE00001119, укладеного між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3, останній було надано кредит в розмірі 15000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 20.08.2009 року. Відповідач ОСОБА_1 підписав договір поруки № МКІWSE00001119 від 21.08.2006 року з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором. Однак, відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання перед банком належним чином не виконала. Станом на 28.11.2018 року має заборгованість в розмірі 196287,63 гривень, яка складається з : 14650,00 грн. заборгованість за кредитом; 15314,89 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4500,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 161822,74 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від даної суми заборгованості позивачем віднято суму, яка була задоволена судовим наказом Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.02.2008 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 23815,33 гривень з яких : 14650,00 грн. заборгованість за кредитом; 5856,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1800,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1508,95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, різниця становить 172472,30 гривень. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 128000,00 гривень, яка складається з : 9458,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 115841,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та судові витрати по справі.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав суду заяву, просить суд розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в надісланій на адресу суду відповіді на заперечення відповідача ОСОБА_3, вважає, що АТ КБ «Приватбанк» є належним позивачем по даній справі, оскільки є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відповідно до рішення єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено найменування банку на АТ КБ «ПриватБанк»; вважає, що вимоги відповідача стосовно застосування позовної давності до даного кредиту є безпідставними, оскільки позов заявлено в межах строку позовної давності, так як договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Розгляд справи проведено у відсутності представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, просить суд справу розглядати в її відсутність, подала суду заперечення на позовну заяву, вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав : у матеріалах справи відсутній касовий ордер чи інший фінансовий документ, який би підтверджував отримання коштів позичальником; кредитний договір укладався між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, а позивачем по справі є АТ КБ «ПриватБанк»; по даному кредитному договору виносився судовий наказ у 2008 році; враховуючи, що договір є строковим, а саме термін його дії зазначено до 20.08.2009 року, термін позовної давності сплив 20.08.2012 року, в матеріалах справи відсутнє клопотання про поважні причини пропуску строку та його поновлення, просить суд відмовити в задоволенні позову застосувавши позовну давність. Розгляд справи проведено у відсутність відповідача ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування позовної давності до даного кредиту, посилаючись на те, що 21 серпня 2006 року укладено кредитний договір № МКІWSE00001119 між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 на термін до 20.08.2009 року, тому трьохрічний строк позовної давності на момент звернення до суду сплив, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно заборгованості застосувавши позовну давність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування позовної давності до кредитного договору № МКІWSE00001119 від 21.08.2006 року та договору поруки № МКІWSE00001119 від 21.08.2006 року, просить відмовити в задоволенні позову про стягнення заборгованості застосувавши позовну давність.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за спливом строку позовної давності з слідуючих підстав :

В судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір за № МКІWSE00001119, згідно якого останній надано кредитні кошти в розмірі 15000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 20 серпня 2009 року /а.с. 12, 13/. Відповідач ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в розмірі 15 000 гривень, що стверджується ордером розпорядженням № МКІWSE00001119 від 21.08.2006 року /а.с. 51/. Відповідач ОСОБА_1 підписав договір поруки № МКІWSE00001119 від 21.08.2006 року з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за кредитним договором / а.с. 14/. Відповідач ОСОБА_3 свої зобовязання перед банком належним чином не виконала. Станом на 28.11.2018 року має заборгованість в розмірі 196287,63 гривень, яка складається з : 14650,00 грн. заборгованість за кредитом; 15314,89 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4500,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 161822,74 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. / а.с. 7,8/. Від даної суми заборгованості позивачем віднято суму, яка була задоволена судовим наказом Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.02.2008 року / а.с. 6/ про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь позивача 23815,33 гривень з яких : 14650,00 грн. заборгованість за кредитом; 5856,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1800,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1508,95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, різниця становить 172472,30 гривень. Заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_1 становить 128000,00 гривень, яка складається з : 9458,51 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2700,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 115841,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності відповідно до вимог ст. 267 ЦК України.

В п.1.1 кредитного договору № МКІWSE00001119 від 21 серпня 2006 року зазначено, що банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 21.08.2006 р. по 20.08.2009 р. включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 15000,00 грн. на наступні цілі : облаштування будинку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Таким чином, оскільки в кредитному договорі чітко встановлено, що зобов'язання повинно бути виконано не пізніше 20 серпня 2009 року, то саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності.

Посилання представника позивача на те, що відповідно до кредитного договору, договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобовязань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобовязань , як на підставу не пропуску позивачем строку позовної давності, є неправильним, оскільки зазначене положення враховується за умови не пропущення строку позовної давності, а строк повернення кредитних коштів зазначений в договорі до 20.08.2009 року, тобто враховуючи загальний строк позовної давності 3 роки, такий строк закінчився 20.08.2012 року, а позов предявлено до суду 29.01.2019 року.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобовязання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобовязання не предявить позову до поручителя.

Таким чином, у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити у зв'язку із спливом строку позовної давності.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України та ст. ст. 256, 257, ч. 1 ст. 261, ст. 266, ч.ч. 3, 4 ст. 267, 526, 530, ч. 4 ст. 559, ч. 1 ст. 611, ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити за спливом строку позовної давності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя : І. І. Маркович