ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/235/19Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/817/1108/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

сторін : ОСОБА_1 , його представника

ОСОБА_2

ОСОБА_3

представників КС Копілочка - Мирончик Ю.В.

Рудик Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 597/235/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду від 13 вересня 2019 року, ухвалене суддею Дудяк С.В., повний текст якого складений 18 вересня 2019 року у цивільній справі за позовом представника Кредитної спілки "Копілочка" Гуртика І.Б. до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року КС Копілочка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 28.05.2015 року між КС "Копілочка" та ОСОБА_3 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №38, за яким позивач надав відповідачці ОСОБА_3 кредит в розмірі 50000 грн. строком до 28.05.2016 року зі сплатою 60% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, позивачем було укладено договір поруки №38 від 28.05.2015 року з ОСОБА_1 та договір поруки №38 від 28.05.2015 року з ОСОБА_1 . Відповідачка ОСОБА_3 не дотрималась графіку розрахунків, визначеного у договорі, з моменту укладення договору оплата коштів з метою погашення кредиту та нарахованих відсотків нею не проводилася. Тому, станом на 05.02.2019 року сума боргу за кредитним договором №38 від 28.05.2015 року становить 152331,12 гривні та складається із: заборгованості по тілу кредиту 50000 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 102331,12 грн. На підставі вищенаведеного просить стягнути солідарно з відповідачів борг за договором відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року в розмірі 152331, 12 гривні та судові витрати по справі в розмірі 2284,97 гривні.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2019 року позов представника Кредитної спілки "Копілочка" Гуртика І.Б. до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя с.Бересток Заліщицького району Тернопільської області в користь Кредитної спілки "Копілочка" (, розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у відділенні АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805) борг за договором відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року в розмірі 152331 (сто п`ятдесят дві тисячі триста тридцять одна) гривня 12 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя с.Бересток Заліщицького району Тернопільської області в користь Кредитної спілки "Копілочка" (, розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у відділенні АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805) судові витрати по справі в розмірі 2284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 97 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищезазначене рішення суду, та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що під час розгляду справи суд не перевірив, повноважень особи, яка підписала позовну заяву та діяла від імені позивача. Крім того суд не врахував пояснень відповідачки ОСОБА_3 , яка зазначила, що не отримувала кредитних коштів, а договір підписала на прохання ОСОБА_4 .

У відзиві на апеляційну скаргу КС Копілочка просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що твердження скаржника про те, що суд не перевірив повноважень особи, яка підписала позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду справи представник позивача підтвердив повноваження та підтримав позовні вимоги. Суд першої інстанції виніс рішення у відповідності до закону.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бурик О.М. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній .

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив рішення суду вважає законним і обгрунтованим.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги,якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права ,які є обов`язковою підставою для скасування рішення ,або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Судом установлено, що відповідно до Договору відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року, укладеного між Кредитною спілкою "Копілочка" та ОСОБА_3 , остання отримала кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 50000 гривень із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 60% річних строком на 12 місяців з 28.05.2015 року до 28.05.2016 року.

Сторони за даним договором досягли всіх істотних його умов, що стверджується підписами сторін у договорі.

У журналі реєстрації кредитних договорів №2 філії №1 КС "Копілочка" присутній під №38 запис про те, що ОСОБА_3 28.05.2015 року відкрила кредитну лінію, дата закриття 28.05.2016 року, відсоток 60%, сума ліміту 50000 гривень.

КС "Копілочка" виконала свої зобов`язання згідно з договором та видала відповідачці ОСОБА_3 кредит в розмірі 50000 гривень частинами (траншами).

Вищевказане стверджується видатковими касовими ордерами №№247 від 28.05.2015 року на суму 4500 гривень, 253 від 04.06.2015 року на суму 3000 гривень, 254 від 09.06.2015 року на суму 1500 гривень, 296 від 16.09.2015 року на суму 41000 гривень.

На даних касових ордерах присутній підпис одержувача кредитних грошових коштів ОСОБА_3 .

З копії касової книги №5 за травень 2015 року філії №1 КС "Копілочка", на аркуші 37 якої міститься запис про видачу ОСОБА_3 4500 гривень; касовою книгою №6 за червень 2015 року філії №1 КС "Копілочка", на аркушах 5,11 якої містяться записи про видачу ОСОБА_3 3000 гривень, 1500 гривень; касовою книгою №9 за вересень 2015 року філії №1 КС "Копілочка", на аркуші 25 якої міститься запис про видачу ОСОБА_3 41000 гривень.

Відповідно до п.5.1 Договору відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року даний кредит забезпечується порукою.

Відповідно до Договору поруки №38 від 28.05.2019 року, укладеного між КС "Копілочка" та відповідачем ОСОБА_1 , останній поручився перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №38 від 28.05.2015 року.

Згідно п.2.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 50000 гривень та відсотків, нарахованих на суму кредиту.

Згідно із п.1.3 Строк дії цього договору - з моменту підписання сторонами до настання обставин, передбачених пунктом 6.1 Договору.

Відповідно до п.6.1 цього договору, строк дії даної поруки встановлюється з моменту укладення цього договору, протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредитного договору.

Відповідачка порушила умови Договору відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року, станом на 05.02.2019 року сума боргу становить 152331,12 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту 50000 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом 102331,12 грн.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно статтей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб їх членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Відповідно до Ліцензійних умов проведення діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг, затверджених розпорядженням комісії з регулювання фінансових послуг України від 02 грудня 2003 року № 14, діяльність кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу кредитної спілки, а також коштів кредитних спілок, що є їх членами, та коштів спільних фінансових фондів асоціації кредитних спілок, утворених їх членами, не потребує отримання ліцензії.

Згідно ст. 553 ЦК поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За приписами ст. 544 Кодексу у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення заборгованості з відповідачів за період 28.05.2015 року по 05.02.2019 року. Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

З договору відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року, укладеного між Кредитною спілкою "Копілочка" та ОСОБА_3 , вбачається, що він укладений строком на 12 місяців з 28.05.2015 року до 28.05.2016 року.

Однак, стягуючи проценти за користування кредитом за період з 28 травня 2016 року по 05.02.2019 року суд першої інстанції не звернув увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 28 травня 2016 року року позивач не міг нараховувати такі проценти.

Суд першої інстанцій на зазначене вище уваги не звернув та не врахував, що після закінчення строку кредитування ( 28 травня 2016 року ) підстави для нарахування процентів за користування кредитом відсутні.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми основного боргу та процентів за період з 28.05. 2015 року по 28.05.2016 року у розмірі 72.783.12 грн (50000 тіла кредиту +22.783.12 грн.) згідно довідки про заборгованість (а.с.4), оскільки останні порушили умови укладених договорів.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4) вбачається, що відповідачка 30.11.2018 року сплатила 500 грн. на погашення процентів.

Враховуючи зазначене, суми сплачених платежів, а саме 500 грн. на погашення процентів після 28.05.2016 року мають бути зараховані в погашення непогашеного тіла кредиту, а тому сума заборгованості до стягнення боргу має складати = 72.283.12 грн.

В позовних вимогах про стягнення заборгованості після спливу строку виконання основного зобов`язання 28.05.2016 року слід відмовити.

Оскільки судом першої інстанції не повно з`ясовані фактичні обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів скасовує рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта, що відповідачка ОСОБА_3 не отримувала кредитних коштів, а договір підписала на прохання ОСОБА_4 . колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані, оскільки договір позики є чинним та не оспорений.

Посилання представника апелянта, що інтереси позивача в суді представляла неповноважна особа колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані, оскільки вони грунтуються на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із квитанцій, долучених до матеріалів справи вбачається, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 оплатив 3428 грн., за подання позовної заяви КС Копілочка оплачено 2284,97 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. Так, позов було пред"явлено на суму 152,331,12 грн., задоволено 72,283,12 грн., тобто 47,77%. Судовий збір було сплачено позивачем в сумі 2284.97 грн., стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає 1091.75 грн.

З КС Копілочка на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1637,90 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13 вересня 2019 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя с.Бересток Заліщицького району Тернопільської області в користь Кредитної спілки "Копілочка" (, розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у відділенні АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805) борг за договором відновлювальної кредитної лінії №38 від 28.05.2015 року в розмірі 72283,12 (сімдесят дві тисячі двісті вісімдесят три) гривні 12 копійок за період з 28.05.2015 року по 28.05.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя с.Бересток Заліщицького району Тернопільської області в користь Кредитної спілки "Копілочка" (, розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у відділенні АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805) в рівних частинах судові витрати по справі в розмірі 1091 (одна тисяча дев`яносто одна) грн. 75 копійок.

Стягнути з Кредитної спілки "Копілочка" (, розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у відділенні АТ Райффайзен банк Аваль, МФО 380805 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 1637 ( одна тисяча шістьсот тридцять сім) грн. 90 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2019 року.

Головуючий : Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

З.Є. Ткач