Справа № 175/2506/17
Провадження № 2/175/1014/17
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

16 грудня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

за участю:

представника позивача Меладзе С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,-

в с т а н о в и в :

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні його приватною власністю шляхом виселення відповідача ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку, оскільки 22.11.2016 року на електронних торгах ТОВ «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було придбано право вимоги за кредитними договорами №№0096/07/03-N, 0152/07/03-CL (протокол електронних торгів №UA-EA-2016-11-03-000015 від 22.11.2016 року). Фінансова компанія розрахувалась в повному обсязі за придбане право вимоги. 01.12.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір №331-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №№0096/07/03-N, 0152/07/03-CL, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум». 01.12.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір про відступлення прав з Іпотечним договором, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум». Позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про дострокове погашення заборгованості, однак відповідач жодних дій не здійснив щодо погашення кредитної заборгованості.

Тобто, позивач набув у порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», право власності на предмет іпотеки, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Представник позивачки у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задоволення у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив про заочний розгляд справи.

05.12.2018 року до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 22.11.2016 року на електронних торгах ТОВ «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було придбано право вимоги за кредитними договорами №№0096/07/03-N, 0152/07/03-CL (протокол електронних торгів №UA-EA-2016-11-03-000015 від 22.11.2016 року). Фінансова компанія розрахувалась в повному обсязі за придбане право вимоги.

01.12.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір №331-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №№0096/07/03-N, 0152/07/03-CL, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум».

01.12.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було укладено Договір про відступлення прав з Іпотечним договором, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум».

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.11.2019 року, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на підставі іпотечного договору, серія та номер №07-209/07, виданий 26.04.2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Верба В.М.

Як вбачається в довідки про склад сім`ї № 3831 від 01.04.2019 року, ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 . Інші особи не зареєстровані.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в поряд встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення і звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок та підстави для виселення всіх громадян, що мешкають житловому приміщенні, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, передбачені ст. 109 Житлового кодексу УРСР.

Також відповідно до п.5.5. договору іпотеки, у разі порушення умов кредитного договору та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушень не пізніше тридцяти денного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону «Про іпотеку».

07.12.2016 року та 20.07.2017 року позивач направив на адресу відповідача вимоги про відступлення прав вимоги, про погашення достроково заборгованості та виселення, вказавши, що у випадку невиконання вимог добровільно, товариство звернеться до суду про відновлення порушених прав. Вказані вимоги були направлені на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Одже, позивач вжив усіх можливих заходів щодо виконання умов договору щодо надіслання вимоги про виселення. Неотримання кореспонденції відповідачем є з його боку недобросовісними діями.

Проживання та реєстрація у житловому будинку відповідач перешкоджає позивачу здійснювати своє право власника - вільно володіти та користуватися майном на власний розсуд (представників товариства не впускають до житлового будинку).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична чи юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власні відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Позивач є новим власником житлового будинку. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власної вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно з п.2 ст.319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Але позивач як власник житлового будинку не має можливості реалізувати вказане право зв`язку з проживанням та реєстрацією у будинку відповідача.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що обґрунтовані на законі, доведені матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи те, що виселення відповідача відбувається в порядку захисту права власності позивача на спірне приміщення згідно норм цивільного законодавства, а не нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачеві суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст.16, 317, 328, 391, 405, ЦК України, ст..ст.150, 156 ЖК УРСР, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення задовольнити.

Усунути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_1 (ІПН. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН. НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ЄДРПОУ 40696815) 1 600 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О.Ребров