Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1853/19
Провадження № 2/382/868/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, в котрій вказав, що відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 18.10.2006 року він щомічно сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини свого доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2006 року до досягнення повноліття. Згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року він щомічно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 20.06.2019 року він щомічно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини від всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, загальний розмір відрахувань аліментів із заробітної плати позивача за трьома виконавчими документами становить 75 %, що майже не залишає йому засобів для існування та є порушенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно положень якої максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Крім того, він фактично утворив нову родину та має на своєму утриманні також двох неповнолітніх дітей нової дружини, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В зв`язку з чим, позивач просив зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає зменшенню та повинен становить по 1/8 частини його доходу, що також забезпечить рівність громадян у правах і свободах.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що на даний час перебуває в декретній відпустці.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що визнає позов за умови, якщо всім дітям буде вираховуватись рівна частка, оскільки всі діти є рівними.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Щвеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ульянов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства" та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 192 СК України «...розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.»

Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.»

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно виконавчого листа № 2-533/06, виданого 18.10.2006 року Яготинським районним судом Київської області із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини свого доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2006 року до досягнення повноліття (а.с.5-7).

Згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 25.09.2018 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини від всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8, 29).

Згідно судового наказу Яготинського районного суду Київської області від 20.06.2019 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини від всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9, 28).

З копії довідки вбачається, що ОСОБА_1 працює у Комунальному підприємстві з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» на посаді електрослюсара та за період з 01.03.2019 року по 01.08.2019 року він отримав сукупний дохід в сумі 12 530,23 грн. (а.с. 10).

З копії свідоцтва про народження (а.с. 11) вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про народження (а.с. 12) вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

З копії свідоцтва про народження (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

З довідки від 12.09.2019 року № 234 (а.с. 14-17) вбачається, що ОСОБА_1 має склад сім`ї: ОСОБА_12 (співмешканку), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (діти співмешканки).

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців та ті обставини, що діти потребують матеріального забезпечення, а позивач працює, є працездатною особою, а також враховуючи вимоги ст.183 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», а також враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , установивши його у вигляді зменшеної частки від щомісячного грошового доходу ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, Європейською Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року, ст. ст. 80, 84, 180-183, 192 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Зконом України «Про державний бджет на 2020 рік», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , установивши його у вигляді зменшеної частки від щомісячного грошового доходу ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 28 грудня 2019 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.