Ухвала

Іменем України

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 331/791/15-ц

провадження № 61-4659ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), КарпенкоС. О., Кузнєцова В. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Гришка Івана Івановича на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулося до суду з указаним позовом.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 липня 2008 року № 34/АК-00047.08.2 у розмірі 5 453,10 доларів США та 144 858,48 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15 лютого 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15 лютого 2016 року повернуто заявнику у зв'язку з порушенням порядку оскарження заочного рішення.

01 березня 2019 року представник ОСОБА_4 - адвокат Гришко І. І. подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд грубо порушив законодавство, обґрунтувавши свою ухвалу нормами ЦПК України в редакції, що не діяла на момент подання апеляційної скарги.

Разом із цим представник ОСОБА_4 - адвокат Гришко І. І. звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що 06 серпня 2018 року ним вперше було подано касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року. Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2019 року касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику. Враховуючи наведене, вважає, що підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження є поважними.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у даній справі судового рішення свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою та другою статті 228 ЦПК України 2004 року (в редакції, чинній на час ухвалення рішення) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Частиною четвертою статті 231 ЦПК України 2004 року (в редакції, чинній на час ухвалення рішення) визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Аналогічні норми містяться в частинах першій та другій статті 284 та частині четвертій статті 287 ЦПК України у чинній редакції.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 10 червня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 15 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення заявником порядку оскарження заочного рішення, оскільки ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення судом першої інстанції не постановлялася.

Частиною другою статті 288 ЦПК України передбачено право позивача на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, тоді як ОСОБА_4 є відповідачем у цій справі і для ного законом встановлено інший наведений вище порядок оскарження заочного рішення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «БруаллаГомесде ла Торре проти Іспанії»)

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Гришка Івана Івановича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - адвокату Гришку Івану Івановичу строк на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 05 травня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Гришка Івана Івановича на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов