КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/5863/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Матвієнко Ю.О., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року по справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В :

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги у даній справі.

Також, в поданій заяві вона просить визнати поважними причини пропуску строку для її подання, оскільки сам судовий наказ боржником було отримано 21 грудня 2018 року та просить поновити їй строк для звернення до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що заявник в своїй заяві вказує, що строк пропущений останньою з поважних причин, оскільки судовий наказ отримано боржником лише 21 грудня 2018 року засобами поштового зв'язку.

При цьому, до матеріалів справи не надано відповідних доказів на підтвердження зазначених обставин.

З врахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, оскільки до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання боржником вказаної заяви, у зв'язку з чим заява про скасування судового наказу подана з пропущенням встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку та в силу положень ч. 2 ст. 171 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 02 листопада 2018 року місцевим судом видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 6 619,91 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 264,89 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 976,89 грн. ( а.с. 27 ).

02 листопада 2018 року вказаний судовий наказ було направлено ОСОБА_2 ( а.с. 28 ).

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій, зокрема, просить визнати поважними причини пропуску строку для її подання, оскільки сам судовий наказ боржником було отримано 21 грудня 2018 року та просить поновити їй строк для звернення до суду із вказаною заявою ( а.с. 30-34, 35 ).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто заявнику ( а.с. 37 ).

Проте, на переконання апеляційного суду, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Так, цивільно-процесуальне законодавство, зокрема, ст. 170 ЦПК України, не містить вимог щодо подачі доказів отримання судового наказу при зверненні до суду із заявою про його скасування.

Разом з тим, відповідно до ст. 169 ЦПК України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

За положеннями ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до п. 2.24 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ повідомлення про вручення або невручення процесуального документа, надісланого учасникам судового процесу поштою, передаються для приєднання до матеріалів справи з відміткою про дату одержання їх судом без реєстрації в АСДС.

Відтак, докази отримання боржником судового наказу мають зберігатися в справі.

При цьому, на момент постановлення оскаржуваної ухвали в порушення зазначених норм положень будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України щодо отримання боржником судового наказу до матеріалів справи не було долучено.

Окрім цього, після постановлення оскаржуваної ухвали місцевим судом було здійснено перевірку отримання судового наказу боржником та до матеріалів справи долучено відстеження поштового відправлення, з якого вбачається, що судовий наказ адресатом було отримано 20 грудня 2018 року ( а.с. 39, 49 ).

Отже, враховуючи наведене, заява про скасування судового наказу, з точки зору суду другої інстанції, подана своєчасно та підстав для її повернення у місцевого суду не було.

За таких обставин та на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення зазначених норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, як встановлено апеляційним судом, постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст. 170 ЦПК України.

Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК України- скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року по справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Ю.О. Матвієнко

Л.П. Сушко