Справа № 128/3264/17
Провадження № 22-ц/801/131/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 рокуСправа № 128/3264/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Богацької О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

особа, яка не брала участі у справі - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 2 Вінницького апеляційного суду цивільну справу № 128/3264/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Бондаренко О.І. в залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права власності та скасування її державної реєстрації.

Позов обґрунтовано тим, що 20 червня 2008 року між ним та відповідачами укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстровані в реєстрі за номерами 1869 та 1864, відповідно до яких останні набули в рівних частинах по 0,20 га право власності на земельну ділянку площею 0,40 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Указані договори та право власності на земельні ділянки підлягали державній реєстрації.

Усупереч вимогам ст. 210 ЦК України відповідачі не вчинили дій щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку на своє ім?я, тому право власності на відчужену земельну ділянку досі зареєстроване за позивачем, що підтверджується інформаційною довідкою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04 грудня 2017 року щодо інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

Посилаючись на те, що місцезнаходження відповідачів невідоме, а у зв?язку з відсутністю перереєстрації права власності на указану земельну ділянку за ними, він змушений виконувати обов?язки власника землі, а саме сплачувати податки, відображати указану земельну ділянку в деклараціях про майно як свою власність, нести матеріальні витрати на її утримання, з урахуванням відсутності правоустановлюючих документів, просить припинити його право власності на земельну ділянку площею 0, 40 га, яка розташована за адресою: вул. Руданського в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1 з моменту підписання договорів купівлі-продажу, а саме з 20 червня 2008 року та скасувати в реєстрі прав власності на речові права запис щодо реєстрації за ним права власності на указану земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,4000 гектара у межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, з моменту підписання договорів купівлі-продажу від 20 червня 2008 року.

Скасовано запис у реєстрі прав власності на речові права на земельну ділянку щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,4000 гектара у межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що належала останньому на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 23 травня 2007 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв?язку з відсутністю перереєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачами, позивач зобов?язаний виконувати функції власника, яким він не є та нести відповідальність, в тому числі сплачувати податки, відображати земельну ділянку в деклараціях про майно як свою власність. Крім того, позивач не може реалізовувати правомочності власника землі через відсутність у нього правовстановлюючих документів, тому єдиним способом захисту порушених прав позивача є припинення його права власності на земельну ділянку у зв?язку з її відчуженням та скасування її державної реєстрації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У листопаді 2018 року особа, яка не брала участі у справі - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 05 грудня 2018 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Марчук В.С., судді: Матківська М.В., Сопрун В.В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року залишено без руху та надано заявникові строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для надання доказів підтвердження отримання оскаржуваного рішення 24 жовтня 2018 року, як це зазначено заявником, або для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав поважності пропуску цього строку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року поновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» строк на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року, відкрито апеляційне провадження у справі, зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

08 січня 2019 року на адресу Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів, в якому він просив суд витребувати в ПАТ АБ «Укргазбанк» оригінал заяви банку (без вихідного номера) за підписом ОСОБА_7, зареєстрованої Вінницьким районним судом за вихідним номером №18039 від 12 жовтня 2018 року, з посиланням на норму ч. 6 ст. 95 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2019 року клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено. Зобов?язано ПАТ АБ «Укргазбанк» надати в судове засідання оригінал заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» за підписом ОСОБА_7, зареєстрованої Вінницьким районним судом за вихідним номером №18039 від 12 жовтня 2018 року. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2019 року відхилено клопотання ОСОБА_3 про закриття апеляційного провадження у справі, подане до суду 30 січня 2019 року о 09:45 год. та клопотання ОСОБА_3 про закриття апеляційного провадження у справі, подане до суду 30 січня 2019 року о 09:47 год.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 січня 2019 року заявлений ОСОБА_3 відвід головуючій у справі - судді Марчук В.С. визнано необґрунтованим, зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

За результатами розгляду питання про відвід судді Марчук В.С., ухвалою Вінницького апеляційного суду в складі судді Денишенко Т.О. у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2019 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Вінницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл в частині заміни головуючого у справі - судді Марчук В.С., оскільки вона хворіє, а причини тимчасової непрацездатності дають підстави прогнозувати її довготривалість, що може мати наслідком порушення строків розгляду справи, визначених ст. 371 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 лютого 2019 року визначено склад колегії суддів для розгляду зазначеної справи: головуючий суддя - Медвецький С.К., судді: Матківська М.В., Сопрун В.В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

13 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зупинення провадження у справі для звернення із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави про вручення ОСОБА_4 виклику до суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі для звернення із судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави відмовлено.

28 лютого 2019 року у судовому засіданні ОСОБА_3 подав заяву про відвід суддям, що входять до складу колегії суддів, визначених для розгляду цієї справи: ОСОБА_8 та Сопруну В.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 28 лютого 2019 року заявлений ОСОБА_3 відвід суддям Матківській М.В., Сопруну В. В. визнано необґрунтованим, зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід суддів, суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 березня 2019 року у складі судді Якименко М. М. у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід суддів Матківської М. В. та Сопруна В. В. відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

10 квітня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, проте такі пояснення подано ним після закінчення строку, встановленого судом для подання відзиву, а тому такі пояснення залишені без розгляду з підстав, передбачених ч. 2 ст. 126 ЦПК України.

Також 10 квітня 2019 року ОСОБА_3 подав клопотання про виключення з числа доказів заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» за підписом ОСОБА_7, зареєстрованої Вінницьким районним судом за вхідним № 18039 від 12 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні указаного клопотання, оскільки заява представника банку про отримання копії рішення суду не є доказом у розумінні статті 76 ЦПК України і не оцінюється судом при вирішенні справи по суті.

Аргументи учасників справи

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права банку, оскільки 20 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та позивачем, у забезпечення виконання зобов?язань за кредитними договорами, укладеними між банком та відповідачами, укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка площею 0,4000 гектара у межах згідно з планом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, належна останньому на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року у справі № 203/5675/12 позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про звернення стягнення на майно задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1,та належить ОСОБА_3 на праві власності. На даний час рішення суду не виконано, а обставини, встановлені оскаржуваним рішенням унеможливлюють виконання цього рішення суду.

Заявник зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не залучив банк до розгляду справи, чим порушив його права та дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки у відповідачів право власності на вищевказану земельну ділянку не виникло з огляду на відсутність державної реєстрації такого права.

Крім того, в апеляційній скарзі заявник посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки договори купівлі-продажу земельної ділянки були укладені ще в 2008 році і саме з цього часу відліковується строк, протягом якого позивач міг звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

08 січня 2019 року ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому указував на те, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими й висновків суду першої інстанції не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1869, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 набула у власність (купила) Ѕ частину земельної ділянки, що складає 0,2000 га від земельної ділянки загальною площею 0,4000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

За договором купівлі-продажу від 20 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Майструк В.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1864, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_5 набула у власність (купила) Ѕ частину земельної ділянки, що складає 0,2000 га від земельної ділянки загальною площею 0,4000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно з інформаційною довідкою Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04 грудня 2017 року щодо інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права, власником указаної земельної ділянки площею 0, 4000 га є ОСОБА_3

20 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, за умовами якого останній виступив майновим поручителем ОСОБА_5 за кредитним договором. Предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0,4000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 82-84).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на майно задоволено. Звернуто стягнення заборгованості за кредитним договором № 130-Ф/08 від 20 червня 2008 року ОСОБА_4 в розмірі 75 160 дол. США, що еквівалентно 578 732 грн та за кредитним договором № 129-Ф/08 від 20 червня 2008 року ОСОБА_5 в розмірі 84 939,39 дол. США, що еквівалентно 654 033, 30 грн на предмет іпотеки - земельну ділянку 0,4000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 23 травня 2007 року Вінницьким районним відділом земельних ресурсів (а.с. 80-81).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Частиною другою статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 131 ЗК України (в редакції, що діяла на час вчинення договору) громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЗК України (в редакції, що діяла на час вчинення договору) у заставу можуть передаватися земельні ділянки, які належать громадянам та юридичним особам на праві власності. Передача в заставу частини земельної ділянки здійснюється після виділення її в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 ЦК України).

За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом статті 125 ЗК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Підстави для припинення права власності на земельну ділянку визначено статтею 140 Земельного кодексу України. Такими підставами є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 заявляв вимогу про припинення його права власності на земельну ділянку і скасування її державної реєстрації, проте жодних підстав для припинення його права власності на земельну ділянку, з передбачених статтею 140 ЗК України умов, позивачем не доведено, оскільки після укладення договорів купівлі-продажу земельної ділянки він залишився єдиним її власником, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку.

Крім того, при розгляді справи судом першої інстанції залишено поза увагою те, що позивачем 20 червня 2008 року, а саме у день укладення договорів купівлі-продажу, з ВАТ АБ «Укргазбанк» укладено іпотечний договір, за умовами якого він виступив майновим поручителем ОСОБА_5 При цьому предметом іпотеки виступала спірна земельна ділянка.

Цій обставині місцевим судом не надано належної правової оцінки.

Розглядаючи праву, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, у порушення вимог статті 53 ЦПК України судом не залучено до участі у справі ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки рішення може вплинути на його права.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов?язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов?язки осіб, що не були залучені до участі у справі

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи заявника про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки застосування наслідків спливу строків позовної давності можливе за умови обґрунтованості позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, стягненню з позивача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає сума судового збору в розмірі 960 грн, сплачена заявником за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 березня 2018 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення права власності та скасування її державної реєстрації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» 960 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С. К. Медвецький

Судді: Підпис М. В. Матківська

Підпис В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом

Головуючий С. К. Медвецький