Справа № 489/3176/17
Номер провадження 2/489/26/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6,

експерта - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділ частки із спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 , яким просив суд виділити йому в натурі 1/2 частину житлового будинку №76, загальною площею 78,20 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами по вул. Залізничній в м. Миколаєві, як окремий цілий обєкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації та до якого відноситься житлова прибудова за літ. а, сарай Літ. Б, тамбур літ. Г, сарай Літ. Д, огорожі №2,3,4,6 та споруди №1,6.

Вказував на те, що йому на праві власності спільної часткової власності належить 1/2 частка житлового будинку №76 по вул. Залізнична в м. Миколаєві. Відповідачам також належить 1/2 частка вказаного будинку. Проте між співвласниками постійно виникають непорозуміння щодо порядку користування будинком, на теперішній час позивач має намір виділити в натурі належну йому частку для відокремлення від відповідачів.

05.07.2017 року Ухвалою суду було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

20.11.2017 року Ухвалою суду було відмовлено в обєднанні в одне провадження позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1А, ОСОБА_8, ТОВ «ГРВ-Буд» про визнання правочинну недійсним.

30.11.2017 року Ухвалою суду було зупинено провадження по справі, до набрання законної сили судового рішення прийнятого Ленінським районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 489/5540/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_8, ТОВ «ГРВ-Буд» про визнання правочинну недійсним.

01.02.2018 року Ухвалою суду поновлено провадження у справі.

19.02.2018 року Ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експерту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_9 та провадження у справі на час проведення експертизи, було зупинено.

11.05.2018 року Ухвалою суду провадження у справі поновлено.

Згідно Ухвали суду від 27.08.2018 року, викликано експерта Регіонально торгово-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_10 для дачі пояснення по експертизі.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі та їх представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених вимог.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.1993 року, видано Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою, ? частка житлового будинку № 76 по вул. Залізничній в м. Миколаєві належить ОСОБА_5.

На підставі заповіту, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської нотаріальної контори від 01.04.1993 року, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували ? частки житлового будинку № 76 по вул. Залізничний в м. Миколаєві, після смерті ОСОБА_11, яка померла 25 серпня 2001 року.

25 березня 2014 року державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_8 та ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 видано не було.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 належало по 1/4 частці житлового будинку № 76 по вул. Залізничній в м. Миколаєві.

При цьому технічна характеристика спадкового майна (об'єкт нерухомого майна), відповідно до Свідоцтв про право на спадщину та витягу з реєстру прав власності, зазначена, як житловий будинок кам'яний за літ.А площею 43,50 кв.м., загальною площею 68,10 кв.м., з сараєм літ.Б; тамбуром літ.Г; сараєм літ.Д; огорожами № 2,3,4,6 та спорудами № 5,1.

Згідно з актом прийому-передачі майна, протоколу загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "ГРВ - Буд" від 24.04.2017 року № 2/2017, ОСОБА_8 передав, а ТОВ "ГРВ-Буд", в особі директора ОСОБА_1, прийняв нерухоме майно у вигляді 1/4 частки житлового будинку № 76 по вул. Залізнична в м. Миколаєві.

Відповідно до Протоколу № 3/2017 засновників ТОВ "ГРВ-Буд" від 05.05.2017 року ОСОБА_8 було виведено із складу засновників.

У зв`язку із виходом зі складу засновників ТОВ "ГРВ-Буд", на підставі акту прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів № 3/2017 ТОВ "ГРВ-Буд" від 05.05.2017 року, ТОВ "ГРВ-Буд" передало, а ОСОБА_1 прийняв нерухоме майно, у вигляді житлового будинку, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., що в цілому складається з житлового будинку - літ.А; сарай - літ.Б; тамбур - літ Г; сарай - літ.Д; № 2.3.4.6. - огорожі, № 5.1 - споруди та знаходиться за адресою : м. Миколаїв, вул. Залізнична, 76.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відбулася державна реєстрація права власності на 1/4 частку вищевказаного нерухомого майна за ОСОБА_1 на підставі акта прийому-передачі майна згідно протоколу загальних зборів № 3/2017 ТОВ "ГРВ-Буд" від 05.05.2017 року.

Але технічна характеристика (об'єкт нерухомого майна), при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 13.05.2017 року на 1/4 частку, зазначена, як житловий будинок за літ.А загальною площею 78,2 кв.м., житловою площею 54,6 кв.м.; житлова прибудова за літ.а`, сарай за літ.Б; тамбуром за літ.Г; сарай за літ.Д; огорожі та споруди № 2,3,4,6, 5,1.

Таким чином, на теперішній час позивачу ОСОБА_1 належить ? частка житлового будинку № 76 по вул. Залізничній в м. Миколаєвіта інша частина житлового будинку №76 по вул. Залізничній в м. Миколаєві, з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами належить відповідачам та спірний об'єкт нерухомого майна має інші технічні показники.

З матеріалів цивільної справи № 2/489/636/2015 за позовомОСОБА_1, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділ частки із спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі, та наявного у цій справі технічного паспорту від 16.09.2013 року, довідки ММБТІ, які було оглянуто у судовому засіданні, вбачається, що спірний житловий будинок на той час мав самочинні забудови, через що його площа змінилась.

А саме, у житловому будинку під «літерою А» самочинно збільшена житлова площа на 11,10 кв. за рахунок переобладнання прим. 2-6 з кухні у житлову, самочинно збудовано сіни та переобладнано з сараю літню кухню, що належить відповідачу.

Тож, у судовому засіданні було з'ясовано, що між сторонами, на цей час існують суперечки щодо права власності на самочинне будівництво, яке на час розгляду судом справи вже втратило цей статус, проте жодних документів щодо цього суду надано не було, крім того, на твердження відповідачів, площа житлового будинку збільшилась внаслідок будівництва, яке відбулося за рахунок коштів та силами відповідачів у справі та до якого ані мати, ані позивач не мають жодного відношення, відтак поділу ця частина не підлягає, оскільки не є спільним майном сторін.

Доводів, які б спростовували твердження відповідачів, позивачем суду не надано.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Як зазначено в Постанові Судової палати в цивільних справах Верховного суду України від 03.04.2013 визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не спів мірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під не спів мірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

До теперішнього часу житловий будинок №76 по вул. Залізничній в м. Миколаєві з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, поділено в натурі між співвласниками не було.

19.02.2018 року судом, за клопотанням позивача по справі, було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_9

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

1.Чи є технічна можливість ,відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, виділити 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Залізнична, 76, відповідно до 1/2 частки ОСОБА_1?

2.Які можливі варіанти виділення 1/2 частки житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Залізнична, 76 ОСОБА_1, відповідно до його частки та вимог нормативно-правових актів?

При цьому в розпорядження експерта було надано інвентарізаційну справу ММБТІ та матеріали цивільної справи.

Натомість експертом зазначено у експертизі, що до дослідження надано: матеріали цивільної справи, інвентаризаційної ММБТІ та технічний паспорт на житловий будинок від 15.05.2017 року.

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що вказаного технічного паспорту суду сторонами надано не було, за клопотанням експерта він не витребовувався, оскільки жодних клопотань експертом заявлено не було.

Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи, експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області ОСОБА_7 експертизою № 125-025 від 03.05.2018 року було визначено три варіанти поділу житлового будинку та графічні варіанти поділу житлового будинку в Додатках до експертизи.

При цьому, відповідно до 2 та 3 Варіантів виділу частки спірного житлового будинку необхідно виконувати наступні ремонтно-будівельні роботи, а саме демонтувати та закласти дверний проріз між приміщеннями «1-4», в приміщенні «1-1», в приміщенні «1-2», приміщенні «1-3», всього в розмірі 2800 грн. 00 коп.

Також, у зазначених варіантах виділу в користування кожного співвласників виділяються приміщення з інженерними обладнаннями, проте для проведення інженерних комунікацій в кожну запропоновану для виділу частину житлового будинку літ. «А-1» в користування співвласників необхідно розробити проектно-кошторисну документацію.

В судовому засіданні, яке відбулося 27.08.2018 року, судом було запропоновано сторонам звернутися до компетентних органів з метою виготовлення проектно-кошторисної документації, згідно запропонованого експертом варіантів експертизи для узгодження запропонованих експертом, відповідно до висновку, переобладнань.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі Інструкція).

Пункт 1.4.2. Правил № 76 встановлює, що переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

До матеріалів справи, за клопотанням позивача, було долучено висновок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртех» від 88-о від 02.10.2018 року, згідно якого вбачається, що технічно можливий поділ житлового будинку, відповідно до Варіантів експертизи 2 та 3.

Проте, суд не може взяти до уваги наданий висновок щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртех» від 88-о від 02.10.2018 року, оскільки він був виготовлений приватним підприємством, що не має відповідної ліцензії на його виготовлення.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснила суду, що під час проведення дослідження за адресою спірного будинку, були присутні всі співвласники. Також, під час проведення експертизи позивачем їй було надано технічний паспорт на житловий будинок № 76 по вул. Залізнична в м. Миколаєві виготовлений на замовлення ММБТ від 15.05.2017 року.

Експерт також зазначила, що згідно цього технічного паспорту прибудова «літ. А» на даний час не вважається самочинною забудовою, оскільки вона підпадає під дію амністію.

Проте, суд не може взяти до уваги Висновок судової будівельно-технічної експертизи № 125-025 від 03.05.2018 року, виготовлений судовим експертом ОСОБА_10, оскільки під час проведення експертизи, експерт не має права самостійно приймати будь-які докази.

Таким чином, під час виготовлення висновку, експертом був взятий до уваги технічний паспорт на житловий будинок № 76 по вул. Залізничній в м. Миколаєві від 15.05.2017 року, який не міститься в матеріалах цивільної справи.

З огляду на вищенаведене, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача необхідно відмовити через недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділ частки із спільної часткової власності на нерухоме майно в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікацій номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1;

Адвокат позивача ОСОБА_2, діє на підставі Договору про надання правової допомоги № 89 від 07.07.2017 року;

Відповідач ОСОБА_5, місце реєстрації: м. Миколаїв, вул. Залізнична,76;

Адвокат відповідача ОСОБА_6, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.12.2011 року за номером 732.

Відповідач - ОСОБА_3, місце реєстрації вул. Зелена, 5 м. Миколаїв.

Адвокат відповідача ОСОБА_4, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.02.2004 року за номером 317.

Повне судове рішення складено 23.01.2019.

Суддя Н.С. Тихонова