Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/3843/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Рижого О.А.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування вимог вказував, що26 лютого 2015 року помер його дід ОСОБА_3 На випадок своєї смерті останній залишив заповіт, відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 земельну ділянку. Проте, в результаті того, що на момент смерті спадкодавця з ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_4, яка являлася також спадкоємницею першої черги та мала на обовязкову частку у спадщині після смерті чоловіка. 03.03.2016 року ОСОБА_4 померла. Також в звязку з відсутністю в спадкодавця правовстановлюючих документів на право власності спадкового майна, а саме земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, площею 1,96 га., власником якої в державному акту вказаний не спадкодавець, а ОСОБА_5. Саме з вказаних причин позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно, після смерті діда на своє імя. Постановою від 28.11.2018 року приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дане майно. Іншим шляхом ніж судовим встановити даний факт не представляється можливим.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду до суду надійшла від нього заява, де він позовні вимоги підтримує, посилаючись на викладене в позовній заяві, просить його задоволити та розглядати справу у його відсутності.

Представник Кричильської сільської ради в засідання також не з`явився, подав суду через канцелярію суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача в підготовче судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявність поштового повідомлення в матеріалах справи.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне.

Встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-PB №027493, земельна ділянка, площею 1.96 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Кричильської сільської ради, належали ОСОБА_5.

Згідно заповіту від 10.07.2009 року, ОСОБА_3, на випадок своєї смерті, заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 усе своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось.

Відповідно до довідки від 09.08.2017 року №350, у філії Рівненського ОУ АТ «Ощадбанк» на імя ОСОБА_3 відкрито рахунки: №915510/943, дата відкриття 24.04.1997 р. в ТВБВ №10017/0113, сума залишку станом на 08.08.2017 р. 5379,56 грн.; №915510/172, дата відкриття 24.04.1997 р. в ТВБВ №10017/0113, сума залишку станом на 08.08.2017 р. 2411,85 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ГЮ №171372 від 26.02.2015 р. ОСОБА_3 помер 26.02.2015 року.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області встановлено, що ОСОБА_6 мала право на половину обовязкової частки у майні після померлого ОСОБА_3, однак вона не реалізувала своє право на отримання спадщини, так як заяву до нотаріальної контори не подала. Дане рішення суду вступило в законну силу 15.03.2018 року.

Відповідно до Постанови державного нотаріуса ОСОБА_7 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.11.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кричильської сільської Рівненської області, площею 1.96 га Державний акт серії IV-PB №027493 в звязку з тим, що існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця, оскільки в заповіті він зазначений як ОСОБА_1, а у вищевказаному Державному акті ОСОБА_5; грошові вклади із належними до них відсотками, індексаціями та компенсаціями в АТ «Державний ощадний банк України».

Судом достовірно встановлено,що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 названого Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Враховуючи, що щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Оскільки покійний ОСОБА_3 за свого життя мав на праві власності вищевказану земельну ділянку і грошові вклади та на випадок своєї смерті розпорядилася даним майном на користь ОСОБА_1 та згідно заповіту, залишеного ОСОБА_3 він являється спадкоємцем і спадщину прийняв у встановленому законом порядку, проте наявність розбіжностей в написанні прізвища спадкодавця у перерахованих вище документах та наявність на момент прийняття спадщини інших спадкоємців, які мали право на обовязкову частку спадкового майна, та які на даний час відсутні, унеможливлює його оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави встановити факт належності державного акту на право приватної власності на земелю, серії ІV-PB № 027493 ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року та визнати, що ОСОБА_1, відповідно до ст.ст.1217,1268 ЦК України, набув право власності на вказану спадкову земельну ділянку та грошові вклади, так як є субєктом набуття права власності на вказане майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Керуючись наведеним, ст.ст.13,81,141,200,206,263-265,268,273,315,354,355 ЦПК України суд, -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-PB № 027493року, на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,96 га., розташованої на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, в якому його прізвище вказане ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс: 34530) право власності на земельну ділянку площею 1,96 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кричильської сільської ради Сарненського району Рівненської області, належну ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс: 34530) право власності на грошовий вклад з належними до нього відсотками, індексаціями та компенсаціями в АТ "Державний ощадний банк України" в сумі 5379 (п'ять тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 56 (п'ятдесят шість) коп., що розміщені на рахунку №915510/943, та грошовий вклад з належними до нього відсотками, індексаціями та компенсаціями в АТ"Державний ощадний банк України" в сумі 2411,85 грн., які розміщені на рахунку №915510/172 в ТВБВ №10017/0113, належний ОСОБА_3, який помер 26.02.2015 року в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рижий О.А.