Справа № 345/2127/19
Провадження № 22-ц/4808/1605/19
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю ОСОБА_1 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене у складі судді Кардаш О.І. 16 липня 2019 року в м. Калуші,

в с т а н о в и в :

20 травня 2019 року Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

В заяві зазначено, що ОСОБА_1 з 01.01.2017 року перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Калуської РДА та одержувала соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Посилаючись на те, що відповідачка до заяв про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям подавала декларації про доходи та майновий стан, у яких зазначала про відсутність транспортних засобів у неї та членів сім`ї, а під час перевірки 11.06.2018 року головним державним соціальним інспектором Управління виявлено, що ОСОБА_2 чоловіку відповідачки, належить автомобіль марки MERCEDES-BENZ CITAN 1461 (2012), що свідчить про подання заявницею недостовірних даних про майновий стан, позивач просив стягнути з відповідачки надміру виплачені кошти в сумі 50 651,35 грн. за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 16 липня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї у розмірі 50 651,35 грн. за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року, та 1921,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з метою отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не вказала відомості про зареєстрований за її чоловіком транспортний засіб. При цьому суд посилався на ч.1 ст. 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», якою передбачено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що на час призначення соціальної допомоги вона була інвалідом третьої групи, а з 31 січня 2017 року являється інвалідом другої групи. А згідно п.10 абз. 7 постанови КМУ від 24.02.1003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» за наявності обставин, передбачених в абзацах другому-шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних держадміністрацій та виконавчих у комітетів міських і районних у містах (у разі створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли у складі сім`ї є особа з інвалідністю.

Таким чином, сам факт того, що у власності членів сім`ї, яким призначена соціальна допомога знаходиться транспортний засіб, чи особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю автомобіля в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, не є підставою для відмови у призначенні такої допомоги, якщо членом такої сім`ї є особа з інвалідністю.

Апелянт вказує на те, що факт купівлі автомобіля не є підставою для відмови у призначенні соціальної допомоги, а може бути підставою для зміни її розміру, оскільки останній залежить від майнового стану.

Також зазначає, що їй не було відомо про те, що у 2016 році її чоловік оформив на своє ім`я транспортний засіб, оскільки такий ніколи не перебував у користуванні їх сім`ї. Фактичним власником даного транспортного засобу є товариш її чоловіка ОСОБА_3 , що проживає в м. Калуші. Саме для нього і за його кошти її чоловік придбав автомобіль MERCEDES-BENZ CITAN 1461 (2012), який одразу ж передав ОСОБА_3 , про що останній написав розписку.

ОСОБА_1 також зазначає, що навіть якщо соціальна допомога є безпідставно набутою, вона підлягає поверненню лише у разі наявності рахункової помилки і недобросовісності набувача, яка повинна бути встановлена судом.

Крім того, рішенням суду стягнуто з неї витрати по оплаті судового збору без врахування того, що вона є інвалідом другої групи та відповідно до п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Також, суд, належним чином не повідомивши її про місце і час судового засідання, розглянув справу без її участі. Повістки були направлені їй в м. Калуш в той час коли вона зареєстрована в с. Боднарів.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 подала клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що згідно ст. 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 абз. 3 постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» соціальна допомога не призначається у разі, коли особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї.

Можливість призначення допомоги малозабезпеченій сім`ї за наявності у власності двох житлових будинків за певних обставин, залежно від того, які саме особи входять до складу сім`ї зокрема віку цих осіб та наявності інвалідності, позивач не заперечує.

Однак звертає увагу не те, що при поданні заяв для призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї ОСОБА_1 не подавала клопотання щодо розгляду даної заяви через комісію з розгляду заяв громадян щодо призначення житлових субсидій, пільг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Тому посилання на п.10 абз.7 постанови КМУ «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» є безпідставні.

Відповідно до п. 12 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у разі коли особами, які входять до складу сім`ї, навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру, виплата соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представник Управління соціального захисту населення Калуської РДА апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 19.01.2017 року, 11.07.2017 року, 03.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Калуської РДА із заявами про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї і подала Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с. 8-10, 12-15, 17-20).

Рішеннями від 24.02.2017 року, від 13.07.2017 року та від 10.01.2018 року ОСОБА_1 було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї відповідно за періоди: з 01.01.2017 по 30.06.2017 року включно в розмірі 3 821,86 грн., з 01.07.2017 по 31.12.2017 року включно в розмірі 3 865,00 грн. та з 01.01.2018 по 30.06.2018 року включно в розмірі 3 966,54 грн. (а.с. 11,16,21).

У деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_1 зазначила, що ні вона ні її чоловік не є власниками житлового будинку, транспортних засобів чи земельних ділянок.(а.с.9,10,14,15,19,20)

Згідно листа територіального сервісного центру № 2642 в Івано-Франківській області від 16.05.2018 року № 31/9/537 за даними Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_2 20.12.2016 року зареєстрований автомобіль MERCEDES-BENZ CITAN 1461 (2012) вартістю 128 160,70 грн. на момент реєстрації.(а.с.22)

На підставі зазначеного листа, головним державним соціальним інспектором відділу контролю за правильністю призначення і виплати пенсій та соціальних виплат було складено акт № 1135 від 11.06.2018 про виявлення факту неподання відповідачем ОСОБА_1 у Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відомостей про транспортний засіб, які зареєстровані та перебувають у власності членів її сім`ї (а.с. 23).

Рішеннями від 12 червня 2018 року Управління соціального захисту виплату ОСОБА_1 допомоги, призначеної на період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, припинено з 01.06.2018 року у зв`язку з поданням недостовірних даних про доходи та майновий стан.(а.с.24-26)

Згідно довідки управління соціального захисту від 25 червня 2018 року № 2195 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та за червень 2018 року ОСОБА_1 була виплачена соціальна допомога на загальну суму 50 651,35 грн.(а.с.27)

При цьому, у розрахунку надміру виплаченої державної соціальної допомоги позивачем включено лише період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, тобто період у якому відповідачка не мала права на призначення допомоги у зв`язку з придбанням членом сім`ї автомобіля протягом 12 місяців перед зверненням за наданням допомоги.

26 червня 2018 року ОСОБА_1 була повідомлена про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та про зобов`язання повернути переплачену суму в розмірі 50 651,35 грн.(а.с.28)

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 0787280 від 12 січня 2017 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності на строк до 01.02.2018 року. (а.с.52)

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія АВ № 1102414 від 31 січня 2018 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності на строк до 01.02.2021 року.(а.с.53)

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї.

Згідно абз. 3 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250, соціальна допомога не призначається у разі, коли особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що сам факт того, що у власності членів сім`ї, яким призначена соціальна допомога знаходиться транспортний засіб, чи особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю автомобіля в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї, не є підставою для відмови у призначенні такої допомоги, якщо членом такої сім`ї є особа з інвалідністю, не спростовують висновків суду, враховуючи наступне.

Згідно п.10 абз. 7 постанови КМУ від 24.02.1003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» за наявності обставин, передбачених в абзацах другому - шостому цього пункту, державна соціальна допомога може бути призначена органом соціального захисту населення на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій у разі, коли у складі сім`ї є особа з інвалідністю.

Тобто, призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям при придбанні членами сім`ї автомобіля можливе на підставі рішень районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій, а ОСОБА_1 не подавала заяву до відповідних органів для призначення державної соціальної допомоги з підстав наявності у складі сім`ї особи з інвалідністю.

Не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 у скарзі на те, що їй не було відомо про те, що у 2016 році її чоловік оформив на своє ім`я транспортний засіб та автомобіль ніколи не перебував у користуванні їх сім`ї, на підтвердження чого подала копію розписки та заявила клопотання про допит свідка, оскільки за даними Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_2 20.12.2016 року зареєстрований автомобіль MERCEDES-BENZ CITAN 1461 (2012) вартістю 128 160,70 грн. на момент реєстрації та відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача витрати по оплаті судового збору, не врахувавши того, що відповідачка є особою з інвалідністю другої групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Тому рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської РДА 1921 грн. витрат на оплату судового збору підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 зазначеної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відповідачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», витрати по оплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. за подання позовної заяви слід компенсувати Управлінню соціального захисту населення Калуської РДА за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 16 липня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Калуської РДА 1921 грн. витрат на оплату судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного бюджету на користь Управління соціального захисту населення Калуської РДА (м. Калуш Івано-Франківської області, вул. Чорновола,12 ) 1921 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.