Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., представника позивача Сердюк Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року до Подільського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ», яке під час розгляду справі в суді змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (надалі за текстом - відповідач), суми страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10 листопада 2017 року між ТОВ «Аметрін ФК» та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, а саме, автомобіля Volkswagen Caddy, держ.номер НОМЕР_1 , із встановленням страхової суми 200001 гривень. Вигодонабувачем за вказаним договором було вказано позивача.

03 грудня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом ДТП) із застрахованим автомобілем, внаслідок якої транспортний засіб було пошкоджено. Відповідача було повідомлено про настання страхового випадку.

Проте, відповідач відмовив у виплаті відшкодування, пославшись на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_2 , який в момент ДТП керував застрахованим автомобілем, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до умов договору страхування, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважає своє право на отримання страхового відшкодування порушеним та просить стягнути з відповідача суму страхової виплати (за вирахуванням франшизи в розмірі 1 відсотка від суми), пені, інфляційних втрат, а також 3 відсотків річних.

Ухвалою від 23.08.2018р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечив проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, також зазначив, що у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено у зв`язку з недотриманням страхувальником умов страхування в частині допущення до керування транспортним засобом особи у стані алкогольного сп`яніння.

У свою чергу, позивач надав заперечення на відзив, у якому зазначив, що факт керування автомобілем особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, спростовується Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2018р. по справі № 334/8083/17, якою встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За підсумками судового засідання від 13.12.2018р. підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду.

21 грудня 2018 року (тобто за межами стадії підготовчого провадження) від представника відповідача надійшло доповнення до відзиву, в якому він заперечив суму позовних вимог, вважаючи їх надмірними, оскільки на його думку сума страхового відшкодування при повній загибелі транспортного засобу повинна розраховуватися за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу, вартості пошкодженого транспортного засобу та встановленої франшизи. Таким чином, на думку представника відповідача, сума страхового відшкодування - у випадку відсутності підстав для відмови у його виплаті -повинна була б становити 101179,07 гривень. В обґрунтування вказаної позиції представником позивача було надано копію висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи від 19.12.2018р. № 445/18, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля становить 293869,19 гривень, а також копію листа ТОВ «Аудатекс Україна» (вих. № 92 від 18.12.2018р.), яким оцінено вартість пошкодженого автомобіля в суму 96000 гривень.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту, вигодонабувачем за яким є позивач, застраховано колісний транспортний засіб Volkswagen Caddy, держ.номер НОМЕР_1 , на суму 200001 грн (пункт 11 договору) за вирахуванням франшизи (пункт 10.2 договору) в розмірі 1 відсотка від страхової суми (а.с. 6-20).

Відповідно до наданих позивачем документів встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої застрахований автомобіль пошкоджено, вказана обставина відповідачем не оспорюється.

Позивачем надано копію Постанови Ленінського районного суду

м. Запоріжжя від 28.02.2018р. (справа № 334/8083/17), відповідно до якої встановлено, що 03.12.2017 о 04 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 у м. Запоріжжі по вул. Звенигородська, 18, керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, держ.номер НОМЕР_1 (а.с.24-26 ).

Факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння як обставину, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не встановлено, внаслідок чого відносно ОСОБА_2 провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На доведення факту відсутності алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 позивачем надано копію Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Обласним клінічним наркологічним диспансером ЗОР 03.12.2017.

Відповідно до вказаного документа ознак сп`яніння у громадянина ОСОБА_2 не виявлено (дата і точний час огляду - 03.12.2017р., о 09:30 год.).

Крім того, позивачем надано копію ремонтної калькуляції від 15.01.2018р., здійсненої ТОВ «Сеул-авто», відповідно до якої вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношення запчастин становить 251504,85 гривень.

Позиція відповідача, що стала підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, ґрунтується на тому, що водій ОСОБА_2 , який керував застрахованим автомобілем в момент ДТП, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 30.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 10.11.2017р. не підлягають відшкодуванню збитки, які сталися під час керування транспортним засобом Страхувальником або будь-якою іншою особою у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних, токсичних речовин чи медичних препаратів, протипоказаних (заводом-виробником або лікарем) при керуванні транспортним засобом, а також збитки, які сталися під час керування транспортним засобом особою, яка не мала посвідчення водія, що відповідає вимогам законодавства України та/або не мала посвідчення на право управління транспортним засобом відповідної категорії.

На доведення позиції відповідача надано копії матеріалів провадження відносно ОСОБА_2 (не завірені належним чином), а саме:

- копію протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2017;

- копію акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Drager Alcotest) від 03.12.2017;

- копію рапорту поліцейського УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 та його заяву як свідка;

- копії письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про встановлення такої обставини як алкогольне сп`яніння водія, який керував застрахованим автомобілем, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом оцінено обставину, відповідно до якої Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2018р. (справа № 334/8083/17) відносно водія ОСОБА_2 провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, судом встановлено недоведеність факту алкогольного сп`яніння через недійсність висновку щодо результатів медичного огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.12.2017р., оскільки він був складений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем належним чином не спростовано висновки Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі про адміністративне правопорушення, не спростовано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Обласним клінічним наркологічним диспансером ЗОР 03.12.2017р., а також, не надано інших належних, допустимих і достовірних доказів, на підставі яких можна встановити факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , яким було обґрунтовано відмову у виплаті страхового відшкодування.

Щодо зниження розміру позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позиція відповідача щодо суми страхового відшкодування (в розмірі 101179,01 грн.) ґрунтується на копії висновку експертизи, а також копії листа ТОВ «Аудатекс Україна», не завірених належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість, документи, надані представником відповідача, не відповідають вимогам, встановленим цивільним процесуальним законодавством.

Крім того, суд бере до уваги положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. № 4, які передбачають, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження (пункт 15 Постанови).

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, із досліджених судом матеріалів цивільної справи вбачається, що питання визнання транспортного засобу фізично знищеним і, так само, передачі його залишків позивачем відповідачу, з огляду на обґрунтування заперечень проти позову, наданих у відзиві відповідачем, не могло бути вирішено судом самостійно, а відтак, керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного процесу, суд виходить з того, що питання передачі залишків застрахованого автомобіля, може бути вирішене сторонами, після виплати страхового відшкодування, чи відповідного зменшення суми такого відшкодування на оцінену у встановленому порядку вартість залишків застрахованого автомобіля, при відсутності щодо цього, відповідного спору.

Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 10.11 договору добровільного страхування наземного транспорту від 10.11.2017р. страхова сума сума складає 200001,00 гривень, франшиза - 1 відсоток від страхової суми (тобто 2000,01 гривень).

Відповідно до п. 33.1 договору добровільного страхування наземного транспорту від 10.11.2017р. страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, відповідач належним чином не виконав умови договору добровільного страхування наземного транспорту в частині своєчасної виплати страхового відшкодування, а відтак, окрім суми самого страхового відшкодування стягненню, на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційного збільшення боргу та 3 відсотки річних.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування (за вирахуванням франшизи), суми пені, інфляційного збільшення боргу, а також 3 відсотків річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на що, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147 гривень 67 копійок

Керуючись ст. ст. 263 - 265, 268, 273, 352, 354 - 356 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», про стягнення страхового відшкодування - задовольнити;

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (Код , м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 214767 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 08 копійок, з яких 198000 (сто дев`яносто вісім тисяч) гривень 99 копійок - страхове відшкодування; пеня у розмірі 4455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 02 копійки; інфляційні втрати у розмірі 8649 (вісім тисяч шістсот сорок дев`ять) гривень 41 копійки та 3 % річних у розмірі 3661 (три тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 66 копійок;

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (Код , м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8) на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 67 копійок;

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; Код );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Гребенюк