22-ц/804/3629/19
263/8089/19

Головуючий у 1 інстанції Шевченко О.А.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю.,

секретар Сидельникова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Линнік Вікторії Володимирівни на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2019 року у цивільній справі 263/8089/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року. Під час шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_1 22 квітня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний. З листопада 2011 року ОСОБА_1 перебуває на утриманні ОСОБА_3 , для проживання вимушені винаймати житло. ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з дитинства. З 01 вересня 2015 року навчається у НТУ «Харківський політехнічний університет», термін навчання з 01 вересня 2015 року по 26 червня 2021 року, є студенткою IV курсу. Мати ОСОБА_3 допомагає доньці сплачувати комунальні послуги за проживання у гуртожитку, надає кошти на харчування, однак цих коштів не вистачає для повноцінного життя, навчання та лікування ОСОБА_1 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2012 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 лютого 2012 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. З 21 січня 2016 року аліменти із ОСОБА_2 стягуються тільки на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно. ОСОБА_2 матеріальної допомоги ОСОБА_1 з 21 січня 2016 року по теперішній час не надає. Вказує, що ОСОБА_5 потребує дорогого оперативного лікування за методом ОСОБА_6 для пацієнтів опорно-рухового апарату. ЇЇ матір та сама ОСОБА_1 не мають можливості самостійно сплатити грошові кошти за проведення операції. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 198-201 СК України, ст. ст. 3, 15, 118, 119 ЦПК України, позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку з 21 червня 2016 року до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

З вказаним рішенням не погодилася позивачка і оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилалася на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просила скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Позивачка до суду не з`явилася, повідомлена про час і місце судового засідання належним чином.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа - ОСОБА_3 , в судовому засіданні просила суд задовольнити апеляційну скаргу позивачки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, пояснення відповідача і третьої особи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Судом правильно установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 23 листопада 2007 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис № 230.

З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 954025 вачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ІІІ групу інвалідності з дитинства, інвалідність встановлена до червня 2021 року, висновок про умови та характер праці: продовжити навчання; рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності: Д нагляд, стаціонарне лікування, підстави акт огляду МСЕК № 650.

Довідкою від 22 травня 2019 року № 66-04-350/226, що видано НТУ «Харківський політехнічний університет», підтверджується, що ОСОБА_1 є студенткою четвертого курсу денної форми навчання, освітнього ступеня «бакалавр», навчається у групі КІТ-95 факультету Комп`ютерних та інформаційних технологій (КІТ) Національного технічного університету «Харківського політехнічний інститут», вищого навчального закладу IV рівня акредитації. Зарахована на перший курс денної форми навчання за державним замовленням з 01 вересня 2015 року згідно з наказом про зарахування № 1542 СТ від 11 серпня 2015 року. Форма сплати за навчання: держбюджетна. Термін навчання: 01 вересня 2015 року до 26 червня 2021 ріку.

З наданих копій дублікатів чеків, а саме: № 0.0.609421220.1 від 31 серпня 2016 року ОСОБА_1 сплачена послуга за гуртожиток (група ЕІМ-35, курс 2, семестр 1) у розмірі 1650 грн.; № 0.0.959776648.1 від 09 лютого 2018 року ОСОБА_1 сплачена послуга за гуртожиток (група ЕІМ-35, курс 3, семестр 2) у розмірі 2426,08 грн.

Відповідно до трудового договору від 13 червня 2019 року укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , останній працює на посаді музиканта у кафе «Арарат», оклад 4200 грн. на місяць.

Згідно з довідкою від 03 вересня 2019 року № 1, наданою директором кафе «Арарат» ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_2 дійсно працює у кафе «Арарат» на посаді музиканта з 13 червня 2019 року, щомісячна заробітна плата за останній місяць серпень 2019 року склала 4200 грн.

Так, на підставі довідки-розрахунку В-8 від 08 липня 2019 року за виконавчим листом № 2-519-1373 від 20 квітня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01 липня 2019 року сплачено 57190 грн., нараховано 54783 грн., заборгованість по аліментам відсутня, боржником сплачено на 2407 грн. більше, ніж підлягало стягненню.

ОСОБА_2 надані квитанції на підтвердження добровільної матеріальної допомоги, а саме переказів ОСОБА_1 у розмірі 150,75 грн. 05 грудня 2016 року (квитанція № Р24А141024454А13173); у розмірі 300 грн. 30 грудня 2017 року (квитанція № Р24А347514218А81919); у розмірі 200 грн. 07 березня 2017 року (квитанція № Р24А189217345А43530); у розмірі 502,51 грн. 27 квітня 2019 року (квитанція № Р24А599886163А94480); у розмірі 502,51 грн. 08 березня 2018 року (квитанція № Р24А572435015А88381); у розмірі 402,51 грн. 30 січня 2016 року (квитанція № Р24А30363698А132828.

За період з вересня 2015 року по грудень 2015 року ОСОБА_1 тримала стипендію у розмірі 3300 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою НТУ «Харківський політехнічний університет» від 19 вересня 2019 року.

За період з січня 2016 року по грудень 2016 року ОСОБА_1 тримала стипендію у розмірі 5810,48 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою НТУ «Харківський політехнічний університет» від 19 вересня 2019 року.

За період з січня 2017 року по грудень 2017 року ОСОБА_1 тримала стипендію у розмірі 13432,76 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою НТУ «Харківський політехнічний університет» від 19 вересня 2019 року.

За період з січня 2018 року по грудень 2018 року ОСОБА_1 тримала стипендію у розмірі 19041 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою НТУ «Харківський політехнічний університет» від 19 вересня 2019 року.

За період з січня 2019 року по червня 2019 року ОСОБА_1 тримала стипендію у розмірі 11623,20 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою НТУ «Харківський політехнічний університет» від 19 вересня 2019 року.

Згідно з довідкою, виданою Студентським містечком НТУ «Харківський політехнічний університет» від 23 вересня 2019 року № 66-62/752, ОСОБА_1 дійсно проживала у гуртожитку НТУ «ХПІ» за адресою: АДРЕСА_1 секція АДРЕСА_2 з 01 вересня 2015 року по 26 червня 2019 року. Комунальні послуги сплачені повністю.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02 вересня 2019 року ОСОБА_1 сплачена послуга за гуртожиток (група КІТ, курс 5) у розмірі 2600 грн.

В статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і вважає, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд дійшов висновку, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, як повнолітня дитина що продовжує навчання.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст. 200 СК України на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_2 отримує заробітну плату у розмірі 4200 грн., після утримання податків становить 3300 грн. При цьому він сплачує аліменти на утримання двох доньок: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1060 грн., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1060 грн., що у сукупності складає 2120 грн. на місяць.

Також судом встановлено, що позивачем не надано інших доказів щодо можливих доходів, отриманих відповідачем у 2019 році, які б давали підстави стверджувати про можливість відповідача виплачувати позивачці аліменти у зв`язку з продовженням навчання.

З урахуванням обставин справи і наведених сторонами обґрунтувань своїх вимог, представлених доказів, суд дійшов правильного висновку, що батько позивачки не має можливості надавати їй допомогу на навчання у вигляді аліментів з 21 січня 2016 року в розмірі 1/5 частки його заробітку, оскільки його щомісячний дохід незначний, при цьому він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх доньок, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив рішення з додержанням вимог процесуального і матеріального Закону.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивачки необхідно залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Линнік Вікторії Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді