Справа № 738/1749/19
№ провадження 2/738/520/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментах на утримання трьох малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментах на утримання трьох малолітніх дітей. Позов мотивовано тим, що згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2011 року з неї на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2011 року і до досягнення нестаршою дитиною повноліття. На даний час у неї виникла заборгованість по сплаті даних аліментів у розмірі 125 412 гривень 00 копійок. дана заборгованість виникла у зв`язку з тяжким матеріальним та сімейним станом. Тому просить дану заборгованість зменшити до 62 706 гривень 00 копійок.

Позивачка в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі з підстав наведених в самій позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та категорично заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що сам на даний час виховує трьох спільних дітей. Позивачка ніякої допомоги по їх утриманню не надіє. За весь час були лише одне надходження коштів, після того як остання відпрацьовувала суспільно корисні роботи через наявність заборгованості по аліментах.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, та даний факт не оспорюється сторонами по справі, ОСОБА_2 , , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спільними дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2011 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.06.2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а. с. 15).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у позивача перед відповідачем мається заборгованість по сплаті аліментів на утримання спільних дітей в сумі 125 412 гривень 93 копійки (а.с. 11).

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст.ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як підставу свого позову, позивачка зазначила наявність у неї на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Перебування на утриманні у позивача ще трьох малолітніх дітей має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів, що стягуються з платника аліментів, і може бути підставою для зменшення розміру аліментів, але не підставою для зменшення заборгованості за аліментами.

При цьому позивач до суду з позовами про зменшення розміру аліментів не звертався.

Будь-які докази того, що вказана заборгованість виникла з поважних причин, позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки згідно вимог ч. 2 ст. 197 СК України суд має право повністю або частково звільнити платника від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, будь-які докази, що заборгованість позивача за аліментами виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, сторонами суду не подавалися, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру заборгованості позивача за аліментами.

Тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 84, 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 80-85, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментах на утримання трьох малолітніх дітей відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко