Ухвала

24 січня 2019 року

м. Київ

справа № 633/319/17

провадження № 61-45368ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу, підписану ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно з частинами першою-другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана заявником постанова прийнята апеляційним судом Харківської області

05 вересня 2018 року. Повний текст постанови складено 06 вересня

2018 року.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті 124 ЦПК України).

Таким чином, останнім днем оскарження є 08 жовтня 2018 року.

Касаційну скаргу, яку підписано ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подано до Верховного Суду 03 січня 25019 року, що підтверджується відтиском штемпеля на конверті. Питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявники у касаційній скарзі не порушують.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявникам слід надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, навести поважні причини пропуску цього строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Із касаційної скарги вбачається, що її підписано особистим підписом ОСОБА_2, яка є учасником справи. Крім того, касаційну скаргу підписано особистим підписом ОСОБА_1, відомості про яку, як учасника справи чи представника, у матеріалах касаційного провадження відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Враховуючи викладене, заявникам слід надати суду уточнену редакцію касаційної скарги із особистими підписами осіб, які подають касаційну скаргу або надати документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_1 як представника.

Крім того, касаційна скарга не оплачена судовим збором.

У касаційній скарзі вказано, що заявниками додано оригінал квитанції про сплату судового збору. Верховним Судом встановлено, що в додатках до касаційної скарги відсутня квитанція про сплату судового збору, про що складено акт від 09 січня 2019 року № 42.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із постанови апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду першої інстанції у вересні 2017 року з урахуванням уточнених позовних вимог просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_5; встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Тобто позивачами заявлено дві вимоги майнового характеру (визнання права власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 1/2 частини земельної ділянки) та дві вимоги немайнового характеру (встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини).

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції).

У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції).

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України в редакції, чинній на час подання позовної заяви, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з

01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог позовної заяви немайнового характеру становить 2 560,00 грн

(((1 600,00 грн х 0,4) + (1 600,00 грн х 0,4)) х 200 %), в частині вимог позовної заяви майнового характеру становить 1 785,60 грн ((89 280,00 грн х 1%) х

200 %).

Таким чином, заявникам за подання касаційної скарги слід сплатити

4 345,60 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, підписану ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на рішення Печенізького районного суду Харківської області від

15 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило