ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/6651/18

Провадження № 22-ц/818/2961/19

07 червня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на заочне рішення Ленінського районного суду міста Харкова, ухвалене 19 березня 2019 року у складі судді Бондаренка В.В., -

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2018 року Савіхіна Анастасія Миколаївна, діючи в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк (АТ КБ) «ПриватБанк», звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 червня 2008 року у розмірі 6 383 грн. 48 коп., сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування позову посилалося на те, що відповідно до укладеного договору з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.06.2008 № б/н ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору по поверненню кредитних коштів на день смерті ОСОБА_2 утворилася заборгованість у розмірі 6 383 грн. 48 коп. Спадкоємцем за законом після смерті боржника є ОСОБА_1 , оскільки він проживав зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується копією його паспорту.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 19 березня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову.

Рішення мотивовано тим, що з наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що він виконаний у період з 26.08.2008 по 01.09.2017, тобто після смерті позичальника ОСОБА_2 15.11.2014. В позові не зазначено, коли позичальником допущено пропуск строку погашення кредитної заборгованості і в якому розмірі. Банк дізнався про смерть позичальника у травні 2017 року, до відповідача як до спадкоємця звернувся листом-зверненням 17.10.2017, а з позовом до суду - 23 листопада 2018 року. Тобто з пропуском шестимісячного строку звернення кредитора до спадкоємця боржника.

В апеляційній скарзі Крилова О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповноту встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ЦК України не встановлює обов`язку кредитора спадкодавця звертатися до спадкоємців боржника безпосередньо. АТ КБ «ПриватБанк» в установлений ч.2 ст. 1281 ЦК України шестимісячний строк звернувся до нотаріуса із претензією кредитора, тому посилання суду першої інстанції на пропуск зазначеного строку є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно п.п. 3,4 ч.1, ч.ч. 2,4 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 23 червня 2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору (а.с. 8-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер (а.с. 17).

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов`язань по поверненню кредитних коштів у нього утворилась заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 червня 2008 року (а.с. 4-7).

12 травня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив на адресу Третьої Харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), у якій просив: повідомити чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ; включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до спадкової маси; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6 390 грн.; надіслати інформацію стосовно звернення з заявою або про відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржник (а.с. 18-20).

Листом Третьої Харківської державної нотаріальної контори (ХДНК) від 19 травня 2017 року № 935/02-14 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлено, що претензія про визнання кредитором перед спадкоємцями ОСОБА_2 надійшла до нотаріальної контори 17 травня 2017 року, зареєстрована по книзі вхідної кореспонденції за вх. № 410/01-16 та заведена спадкова справа № 124/2017. При зверненні спадкоємців для оформлення спадщини після ОСОБА_2 , вони будуть поінформовані про наявність претензії Банку (а.с. 21).

29 жовтня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив ОСОБА_1 лист-претензію про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором від 23 червня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2 , яка залишена без задоволення (а.с. 22-26).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, статтею 1281 ЦК України визначено порядок та строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, згідно якого спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (частина перша). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Третьої ХДНК із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України 12 травня 2017 року. Даних про те, що банк дізнався про смерть ОСОБА_2 в матеріалах справи не має.

Претензія кредитора була направлена ОСОБА_1 29 жовтня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку встановленого ч.2 ст. 1281 ЦК України.

В цій частині апеляційна скарга представника АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованою, і колегія суддів з нею погоджується.

Разом з тим, відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У азі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Враховуючи недоведеність позивачем наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців боржника необґрунтовані.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно підписаної ОСОБА_2 . заяви про отримання кредитних коштів від 23.06.2008 (а.с. 8) та копії його паспорту він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).

Таким чином, докази проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем на час його смерті у матеріалах справи відсутні.

Тому у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором належить відмовити.

Враховуючи викладене вище, апеляційна скарга Литвиненко О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», підлягає задоволенню частково, у задоволенні позову банку належить відмовити з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 11 вересня 2018 року змінити в частині мотивів відмови у позові.

В іншій частині рішення суду залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках передбачених частиною третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 07 червня 2019 року.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді: А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний