ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 січня 2019 року

м.Харків

справа № 645/130/15

провадження № 22-ц/818/73/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

третя особа - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про встановлення нікчемності правочину за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2018 року, постановлене під головуванням судді Бабкової Т.В., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 27 вересня 2018 року), -

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», третя особа: АТ КБ «ПриватБанк» про встановлення нікчемності правочину.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що наявні усі підстави для встановлення нікчемності Додаткової угоди №1 від 09.08.2011 року, оскільки угода не підписана відповідачем, а використання факсимільного відтворення підпису на кредитних договорах не передбачено законом.

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» надало відзив на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підписання договору з боку ПАТ «Акцент-Банк» шляхом відтворення підпису голови правління ПАТ «Акцент-Банк» Малихіної Н.А. та відбитку печатки ПАТ «Акцент-Банк» за допомогою технічного друкованого пристрою, - не свідчить про нікчемність правочину, оскільки у договорі сторони погодили використання факсимільного відтворення підпису та відтворення відбитку печатки банку технічними друкованими пристроями. При вирішенні спору судом встановлено, що відповідачем не порушено право позивача ОСОБА_1, а тому застосування строку позовної давності не можливе.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № HAE2GK01270154, за яким Банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 04.04.2008 року по 03.04.2023 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 31 496,80 доларів США на наступні цілі: 25 000 доларів США на придбання нерухомості та 6 496,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору (а.с.20-23 т.1).

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобов'язання між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 04 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.63-65 т.2).

15 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (Клієнт) та ЗАТ «Акцент-Банк» (Фактор) було укладено Договір факторингу №1. За цим договором клієнтом здійснюється відступлення прав вимоги на отримання на свою користь від боржників платежів по кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), які існують у клієнта відповідно до умов договорів на дату укладення цього договору згідно з розрахунком (Додаток №1 до цього договору). Здійснюється також відступлення клієнтом прав вимоги, що випливають з договорів, на отримання на свою користь від боржників, платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу, пені), права на отримання яких від боржника виникне після укладення цього договору, до повного виконання зобов'язань боржником, та інших прав у повному обсязі.

З додатку № 1 до Договору факторингу від 15.09.2008 року вбачається, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступив ЗАТ «Акцент-Банк» права вимоги відносно ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.04.2008 року ( а.с.203-208 т.1).

09 серпня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» в особі Голови Правління ПАТ «Акцент-Банк» Малихіної Н.А. та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року (а.с.5-6 т.1). Додаткова угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року скріплена електронним зразком підпису та печатки ПАТ «Акцент-Банк» (а.с.6 т.1).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що Додаткова угода №1 від 09.08.2011 року є нікчемним правочином, оскільки вона не укладена в письмовій формі, не підписана відповідачем та не скріплена печаткою, а факсимільне відтворення підпису без відповідної угоди про таке - є порушенням вимог цивільного законодавства. Крім того, зазначає, що в Додатковій угоді повністю відсутній пункт 7, майже повністю (за виключенням частини речення ) відсутній пункт 8, не можливо встановити чи повністю викладений пункт 6, оскільки за ним відсутній початок наступного пункту.

Відповідно до пункту 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що у разі, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Відповідно до ст. ст. 215, 206 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Матеріали справи свідчать про те, що 09 серпня 2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» в особі Голови Правління ПАТ «Акцент-Банк» Малихіної Н.А. та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року з метою створення сприятливих умов для виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором.

Умовами Додаткової угоди №1 від 09.08.2011 року до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року сторони кредитного договору змінили суму отриманого кредиту, порядок погашення заборгованості за цим договором, виклали графік погашення кредиту в новій редакції. Позивач ОСОБА_1 мав право, попередньо ознайомившись з ними, погодитися та приєднатися і, як наслідок, укласти спірну угоду або відмовитися від укладення у разі непогодження з її умовами.

Положеннями пункту 10 цієї Додаткової угоди №1 передбачено, що при її укладенні Банком використовуються факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями.

Додаткова угода №1 до Кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 року скріплена електронним зразком підпису та печатки ПАТ «Акцент-Банк», яка проставлена за допомогою друкованого пристрою - принтеру (а.с.5-6 т.1).

Наказом ПАТ «Акцент-Банк» від 20.04.2010 року №PR-2010-149 затверджено Положення «Про порядок використання, обліку і захисту електронних зразків печаток і документів з їх використанням А-Банк», в якому зазначено, що розвиток електронних технологій банку призвели до застосування інноваційного способу скріплення документів печаткою (з використанням технічних друкованих пристроїв) замість традиційного способу скріплення документів печаткою (шляхом проставлення печатки з використанням кліше печатки). Інноваційний спосіб скріплення документів печаткою передбачає проставлення печатки за допомогою всіх видів принтерів і інших пристроїв, що дозволять перетворювати і роздруковувати електронний образ печатки в зображення печатки на папері. Крім того Положенням про порядок користування, обліку і зберігання електронного аналогу печатки ПАТ «Акцент-Банк» від 2010 року, затверджене Головою Правління ПАТ «Акцент-Банк», визначено порядок і особливості отримання, використання, передачі, обліку і зберігання електронного образу печатки ПАТ «Акцент-Банк», у тому числі його відділень, з розрахунком захисту від підробки і несанкціонованого використання ( а.с.62-69 т.1).

Пунктом 1.3 цього положення передбачено, що в А-Банку використовується інноваційний спосіб скріплення документів печаткою з використанням технічних друкованих пристроїв шляхом проставлення печатки за допомогою всіх видів принтерів і інших пристроїв, що дозволяють перетворювати і роздруковувати електронний зразок печатки в зображення печатки на папір. Зазначено, що використання А-Банком інноваційного способу проставлення печатки не змінює порядку підписання договорів і інших документів, встановленого законом для здійснення угод в письмовій формі. Юридична сила документу скріпленого печаткою з використанням інноваційного способу проставлення печатки не може заперечуватися виключно із-за того, що печатка проставлена за допомогою всіх видів принтерів, інших пристроїв, що дозволяють перетворювати і роздруковувати електронні зразки печатки в зображення на пепері. Допустимість такого документу як доказу не може заперечуватися виключно на основі того, що він скріплений печаткою з використанням інноваційного способу проставлення печатки.

Відповідно до ч.3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису допускається у випадках, встановлених законом або за письмовою згодою сторін у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналогічні положення містить Закон України «Про електронну комерцію» у якому зазначено, що електронний правочин може бути підписаний за допомогою використання аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів якщо можливість такого підписання передбачено актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином законодавство передбачає можливість використання факсимільного відтворення підпису лише у тому випадку, коли сторони договору домовилися про те, що такий підпис є допустимим. Якщо договір не буде підписано належним чином, то вважається, що договір не укладений у письмовій формі.

Як зазначено вище, сторони додаткової угоди №1 погодили використання при її укладенні факсимільного відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями.

Тому доводи позивача про недотримання вимог до письмової форми договору при його укладенні, - не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи містять висновок судової технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 29.09.2016 року, відповідно до якого встановлено, що зображення підписів від імені Голови Правління А-Банку Малихіної Н.А. та зображення відтисків печатки ПАТ «Акцент-Банк» в наданій на дослідження Додатковій угоді №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 та у Додатку до неї, виготовлені електрографічним способом друку, який реалізується в лазерних (світлодіодних) принтерах або в багатофункціональних пристроях (БФП) із електрографічним способом друку. Встановити чи виготовлені зображення підпису печатки ПАТ «Акцент-Банк» і підпису від імені Голови Правління А-Банку Малихіної Н.А. у наданій для дослідження Додатковій угоді №1 від 09.08.2011 року до кредитного договору № HAE2GK01270154 від 04.04.2008 та у Додатку до неї шляхом монтажу за допомогою комп'ютерної або копіювально-розмножувальної техніки не надається можливим.. В Додатковій угоді №1 та в Додатку до неї зображення відтиску печатки ПАТ «Акцент-Банк» і зображення підпису Голови Правління А-Банку Малихіної Н.А., виконані електрографічним способом не послідовно, а одночасно, як єдине нероздільне зображення. Зображення відтиску печатки ПАТ «Акцент-Банк» і підпису від імені Голови правління А-Банку Малихіної Н.А. на Додатковій угоді №1 від 09.08.2011 та на Додатку до неї, співпадають між собою за змістом, розмірами, конфігурацією і взаємним розташуванням елементів у зображеннях (а.с.123-125 т.1).

Крім того встановлено, що після укладення 09.08.2011 року між сторонами спірної Додаткової угоди №1 ОСОБА_1 вносив платежі в якості погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 182-188, 196- 202 т.1).

Якщо особа, факсиміле підпису якої було використано при підписанні договору, підтверджує підписання цього договору або схвалює даний правочин своїми наступними діями, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання такого договору неукладеним або недійсним. Під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі повна або часткова оплата товарів (робіт, послуг), їх приймання для використання, реалізація інших прав та обов'язків відповідно до укладеного правочину.

Відповідач категорично заперечував наявність підстав для визнання додаткового договору №1 нікчемним. Наполягав на тому, що такий спосіб підписання договорів з боку ПАТ «Акцент-Банк» є усталеною практикою, якщо на це є згода другої сторони договору. І використання факсимільного відтворення підпису Голови Правління Банку та відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями - відповідає внутрішнім Положенням по Банку, які не суперечать вимогам законодавства.

Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення нікчемності правочину, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 при підписанні Додаткової Угоди №1 від 09.08.2011 року схвалив використання факсиміле підпису Голови правління Банку.

Посилання позивача на те, що використання факсимільного відтворення підпису на кредитних договорах не передбачено законом, - спростовується вимогами ч.3 ст. 207 ЦК України.

Правові висновки Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 року по справі № 910/4050/17 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, - також не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки вказана постанова ухвалена по іншій справі, розглянутій у порядку господарського судочинства, та не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки в ній Верховий Суд звернув увагу на положення частини третьої статті 207 Цивільного кодексу України та зазначив, що для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій, необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства.

Посилання позивача на неповне, на його думку, зазначення умов додаткової угоди, не свідчить про недотримання вимог щодо письмової форми договору, і не є підставою для встановлення нікчемності зазначеної угоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 25.01.2019 року.