Справа № 2-1316/285/11 Провадження № 4-с/450/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити скаргу Кредитної спілки «Альянс Україна» на постанову ВП №52876683 від 19.07.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересовані особи державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Скаржник Кредитна спілка «Альянс Україна» звернувся до суду про визнання дій державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.07.2018 року ВП № 52876683 неправомірними та скасування даної постанови. В обгрунтування скарги покликається на те, що 19.07.2018 року державним виконавцем Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1316/285/11, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 22.10.2014 року про стягнення на користь Кредитної спілки з ОСОБА_2 боргу в сумі 226683,10 грн. та судових витрат, виніс постанову ВП № 52876683 про повернення виконавчого документа стягувачеві в звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, та за адресою, зазначеною у виконавчому документі, боржник відсутній. Дану постанову та виконавчий документ державний виконавець невчасно надіслав стягувачу, в звязку з чим, оскаржувану постанову отримано лише 18.01.2019 року. Вважає, що постанова ВП № 52876683 є незаконною та передчасною, оскільки не зібрано доказів відсутності майна боржника та не вжито всіх заходів для зясування місця перебування такого. Рішення суду фактично не виконується вже 8 років.

Ухвалою від 25.01.2019 року прийнято скаргу до провадження.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку.

05.02.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника скаржника про розгляд скарги у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.05.2011 року задоволено позовні вимоги Кредитної спілки «Альянс Україна» та достроково розірвано договір кредиту № 0031-08к ЛВ від 12 лютого 2008 року, укладений між КС «Альянс Україна» та ОСОБА_3; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ПП «Діва-Семенюк» на користь КС «Альянс Україна» в особі Львівського відділення КС «Альянс Україна» заборгованість за договором кредиту № 0031-08к ЛВ від 12 лютого 2008 року, у сумі 226683,10 грн., судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 120,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу 30,00 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист 22.10.2014 року.

19.07.2018 року державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою її винесення є встановлена державним виконавцем при примусовому виконанні вказаного виконавчого документу відсутність у боржника іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, та безрезультатність здійснених державним виконавцем заходів щодо розшуку такого майна.

Згідно з п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В силу ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов'язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що застосована державним виконавцем норма закону, у даному випадку є передчасною, оскільки це суперечить вимогам ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові до виконання.

При цьому, виконавцем не було вжито заходів щодо звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; виклику боржника з приводу виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні; накладення стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; отримання від банківських та інших фінансових установ інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернення до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням та інших дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а також розшуку боржника, що свідчить про неповноту вчинення виконавцем дій у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за період з часу відкриття виконавчого провадження до часу повернення виконавчого документу стягувачу.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не вжито достатньо заходів для примусового виконання рішення, отриманої виконавцем інформації не достатньо для однозначного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Таким чином у суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлені судом обставини є підставами для задоволення скарги, зокрема, необхідно скасувати постанову, оскільки дії державного виконавця у зв'язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.07.2018 року не відповідають чинному законодавству та порушують права заявника (стягувача) на одержання від боржника стягнутих з нього за судовим рішенням коштів.

Зокрема, згідно ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Дана норма закону є імперативною, і не відноситься до дискреційних повноважень виконавця, а тому скасування судом постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не потребує прийняття рішення про зобов`язання виконавця відновити виконавче провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 18, 37, 41, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258, 260, 261, 352, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу Кредитної спілки «Альянс Україна» задоволити.

Визнати дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.07.2018 року ВП №52876683 неправомірними.

Постанову державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 19.07.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52876683 скасувати.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Є. Мусієвський