Справа № 750/5196/19
Провадження № 2/750/1456/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Логвіної Т.В.

із секретарем Примак Т.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

у травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 29.09.2015, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені.

Сторони у підготовче судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2015 року, актовий запис №1930.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.

Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50% сплаченого судового збору в сумі 384 грн. 20 коп. Ще 50% сплаченого судового віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, ч. 3 ст. 105, ст. 110-112 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 29 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1930 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 50% судового збору в сумі 384 грн. 20 коп.

Інші судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя