27.03.2019 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Ведмідь Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Бойченко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-
Позивачка звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи позов тим, що на праві приватної власності їй належить 2/3 частини вказаної квартири, 1/3 частина квартири належить ОСОБА_3. Вказану частину квартири позивач успадкувала за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 13.03.2017 року, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на спадщину за законом та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно повідомлення Голови правління ЖБК «Полісся» від 06.10.2017 року № 298, на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним у квартирі була зареєстрована дружина батька ОСОБА_2. До 2004 року у квартирі № 3, що знаходиться в м. Житомирі по вул. Короленка, 3-а, проживав батько чоловіка ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_2. 09.09.2004 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. 28.09.2004 року батько чоловіка - ОСОБА_5 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть. Ще у 2004 році ОСОБА_2 забрала всі свої речі з квартири і виїхала з квартири та з того часу жодних звісток про себе не дає, хоча залишилася зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 своєчасно сплачує комунальні послуги, у тому числі і за ОСОБА_2, яка у даній квартирі не проживає і місце її знаходження невідоме. Такі сплати суттєво відображаються на матеріальному стані позивачки, яка також позбавлена можливості розпоряджатись належною їй частиною квартири, тому змушена звертатись до суду із даною заявою. З 2004 року і по теперішній час відповідач в квартирі не проживає, за відповідні послуги по утриманню квартири не сплачує, житло не утримує, тому просить визнати її такою, що втратила право на користування вказаним житлом.
Відповідач відзив не подала, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та у заяві вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку позивача, яка у заяві вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, на підставі повно і всебічно зясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 11-13).
Зі змісту довідки № 298 від 06.10.2017 року, яка видана Житлово-будівельним кооперативом «Полісся» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрована, зокрема, відповідач ОСОБА_2. (а.с. 10).
Згідно акту, який складений 16.11.2018 року комісією Житлово-будівельного кооперативу «Полісся» та у присутності сусідів ОСОБА_6, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, не проживає з 2004 року. (а.с. 32).
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав, в даному випадку шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки, як доведено в суді, відповідач не є співвласником квартири та не проживає в ній.
Відповідно до частини 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи обставини справи, які встановлені судом та підтверджені належними доказами, та керуючись нормами чинного законодавства, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Короленка, 3-а.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Третя особа: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.
Повне судове рішення складено 29.03.2019 року.
Суддя Н.В. Ведмідь