Справа № 589/1528/19
Провадження № 2/589/1254/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 119380 грн 21 коп заборгованості за кредитним договором від 31.03.2011 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

У судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позовну заяву не надав.

На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

31.03.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) уклали кредитний договір (без номеру), у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5 % в місяць, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Строк внесення щомісячних платежів визначено сторонами до 25 числа місяця, слідуючого за звітним, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с. 21, 22, 23).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач належним чином не виконував своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та сплати процентів. Внаслідок вищевказаного станом на 28.02.2019 року у відповідача перед Банком утворилась заборгованість за тілом кредиту 8297 грн 64 коп, заборгованість за пенею в сумі 6401,58 грн, що загалом складає 14699 грн 22 коп.

На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед Банком за тілом кредиту та пеня витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 31.03.2011 року по 31.03.2017 року заявленому позивачем розмірі 111082 грн 57 коп, суд вважає за необхідне зупинитись на наступному.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

З розрахунку розміру заборгованості вбачається, що процентна ставка з березня 2011 року до 01 вересня 2014 року становила 30%. Вказана відсоткова ставка передбачена у Довідці про умови кредитування, яка підписана відповідачем, згідно з якою Базова відсоткова ставка на місяць складає 2.5 % і відповідно на рік складає 30 %. За період з 01.09.2014 по 31.03.2015 включно відсоткова ставка становила 34,80%, а в період з 01.04.2015 по 31.03.2017 рік - 43,20%. Виходячи з таких ставок позивачем розрахована заборгованість за відсотками в сумі 111082 грн 57 коп.

Будь-які угоди чи інші документи, які б були підписані позивачем та відповідачем щодо зміни розміру фіксованої процентної ставки з 30 % до 34,80 % та з 34,80 % до 43,20 % у справі відсутні. Позивач у позові посилався на те, що Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Як установлено судом вище зміст укладеного сторонами договору викладено в Анкеті позичальника та Довідці про умови кредитування, які підписано відповідачем. Анкета та Довідка підписані 31.03.2011 на час коли була установлена Базова відсоткова річна ставка за користування кредитом на рівні 30 %. Домовленості про право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки або про те, що сторони домовились про змінювану відсоткову ставку, підписані відповідачем Анкета та Довідка не містять.

За загальним правилом одностороння зміна умов зобов`язання не допускається, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525, частина 1 статті 651 ЦК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року № 661-VI (далі - Закон № 661-VI), який набрав чинності 9 січня 2009 року, положення ЦК України доповнено статтею 1056-1.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (у редакції на час укладення сторонами договору 16.11.2011 року) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Досліджуючи порядок збільшення в даному випадку Банком процентної ставки, суд звертається до абзацу 3 п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у якому роз`яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша процентна ставка, та її розмір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення процентної ставки 01 вересня 2014 року та 01 квітня 2015 року здійснено кредитором в односторонньому порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність застосування позивачем при обчисленні суми процентів за користування кредитом іншої, ніж передбачено Довідкою про умови кредитування, яка підписана відповідачем ставки (30%), тобто - 34,80 % та 43,20 %.

Нарахована сума заборгованості за процентами за ставкою 30% відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 5172 грн 39 коп (за період, з якої вона почала утворюватись до дати одностороннього збільшення процентної ставки). Вказану частину заявленої до стягнення позивачем заборгованості по процентах суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

За період з 01.09.2014 по 31.03.2017 сума належної до стягнення з відповідача заборгованості по процентах підлягає нарахуванню на суму залишку кредиту в розмірі 8297 грн 64 коп також за ставкою 30 % і складає 6680 грн 43 коп.((8297 грн 64 коп х (30%/360 днів=0,083%) х 970 дні (кількість днів користування кредитом за період з 01.09.2014 до 31.03.2017))/100).

Отже, сума заборгованості по процентам, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 11852 грн 82 коп (6680,43 грн + 5172,39 грн)

Підсумовуючи наведене, позов Банку підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 26552 грн 04 коп, яка складається: з заборгованості за кредитом - 8297,64 грн, заборгованості по відсоткам - 11852,82, заборгованості за пенею 6401,58 грн.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 427 грн 26 коп судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 05.02.2008 року, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського,1Д, , рах.№ НОМЕР_3 , МФО 305299) суму заборгованості за договором № б/н від 31.03.2011 року в розмірі 26552 грн 04 коп та суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог в розмірі 427 грн 26 коп, загалом визначивши до стягнення 26979 грн 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко