Справа 510/2110/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.12.19 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Долинська сільська рада Ренійського району Одеської області) про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про зняття її з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником даного житлового будинку, а відповідачка, перебуваючи зареєстрованою за вказаною адресою, створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та інтересів власника, у тому числі в оформлені субсидії на оплату житлово комунальних послуг. Відповідачка не є співвласником даного житлового будинку, членом родини, виїхала з будинку більше 8 років назад, самостійно не бажає проводити перереєстрацію свого місця проживання, її фактичне місце проживання позивачу не відоме.

Позивач у судове засідання не з`явився та направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду.

Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належними чином, в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідачки є неповажними, відзив на позовну заяву відповідачка не направила, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: довідка (витяг з по господарської книги) Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 18.10.2018 р., що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (особистий рахунок № НОМЕР_1 ); довідка Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 09.10.2018 р., із якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак з 2001 р. виїхала за межі України, та з того часу не мешкає за даною адресою; копія домової книги за адресою АДРЕСА_1 ; паспорт на будівництво, забудовник ОСОБА_1 ; копія рішення № 275 від 04.08.1981 р. про надання дозволу ОСОБА_1 на будівництво житлового будинку в с. Долинське.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що позивачу належить житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з по господарської книги Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області. У житловому будинку зареєстрована такою, що проживає колишня дружина ОСОБА_2 (рішення Ренійського районного суду Одеської області від 01.03.2019 р. про розірвання шлюбу), яка є відповідачкою по справі, однак вона у житловому будинку більше восьми років не мешкає, самостійно не бажає проводити перереєстрацію свого місця проживання, її фактичне місце проживання позивачу не відоме, оскільки відповідачка виїхала за межі України.

Відповідачка не є співвласником нерухомого майна за зазначеною адресою, на даний час не мешкає в житловому будинку, таким чином, будь які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за зазначеною адресою у відповідачки відсутні. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за вказаною адресою відповідачка створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та інтересів власника, в тому числі в оформленні субсидії на оплату житлово комунальних послуг.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності позивача на житловий будинок по АДРЕСА_1 , підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи.. Відповідачка зареєстрована у належному позивачу житловому будинку, однак фактично не проживає в ньому.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Ст. 383 ЦК України, передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ПВСУ від 01.03.2016 р. № 825/1335/13-а відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

У зв`язку із вищевикладеним, суд вбачає всі правові підстави для зняття відповідачки з реєстраційного обліку, шляхом позбавлення її права користування житловим приміщенням, оскільки вона не є власником (співвласником) вказаного житлового будинку, фактично не проживає в ньому більше восьми років, своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за вказаною адресою, відповідачка створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та інтересів як власника житлового будинку.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись , ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 16, 317, 319, 321, 346, 405, ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Долинська сільська рада Ренійського району Одеської області) про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування будинком АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін