Провадження №22-ц/812/904/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 490/2460/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання заборгованості за договорами позики спільним боргом подружжя та стягнення 1/2 частини боргу в порядку регресу

за апеляційною скаргою

представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на додаткову ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Гуденко О.А. 5 квітня 2019 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена,

у с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви позивач зазначав, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3 про визнання заборгованості за договорами позики спільним боргом подружжя та стягнення Ѕ частини боргу в порядку регресу.

В порядку забезпечення цього позову ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року вжиті заходи забезпечення позову в тому числі і зустрічного забезпечення, а саме зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня підписання цієї ухвали внести на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва 100 000 грн.

На виконання зазначеної ухвали 20 квітня 2018 року позивачем внесено на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва в Управлінні Державної казначейської служби України 100 000 грн.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заборгованості за договорами позики спільним боргом подружжя - залишено без розгляду. Припинено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, накладене ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року та скасовано дію заходів зустрічного забезпечення, вжитих ухвалою суду від 4 квітня 2018 року - з часу набрання законної сили цією ухвалою.

Посилаючись на те, що кошти, внесені на депозитний рахунок суду він не може отримати від державних органів без відповідної вказівки в ухвалі суду, позивач просив винести додаткове рішення, яким зобов`язати Управління Державного казначейської служби України у м. Миколаєві повернути позивачу 100 000 грн., внесених на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва за квитанцією № 0.0..1 від 20 квітня 2018 року.

Додатковою ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області повернути ОСОБА_1 100 000 гривень, внесених ним на депозитний рахунок суду в порядку зустрічного забезпечення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що скасування зустрічного забезпечення унеможливить виконання рішення суду за ухвалою від 28 січня 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2200 грн. витрат на правову допомогу, а також наявність невиконаних зобов`язань за іншими виконавчими документами, просив скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заборгованості за договорами позики спільним боргом подружжя та стягнення Ѕ частини боргу в порядку регресу.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , які належать на праві власності ОСОБА_3 до набрання судовим рішенням по справі законної сили. В порядку зустрічного забезпечення зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня підписання цієї ухвали внести на депозитний рахунок Центрального районного суду м. Миколаєва 100 000 грн. Заборонено укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

20 квітня 2018 року позивачем внесено на депозитний рахунок суду 100 000 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0..1 (отримувач «ТУ ДСА України в Миколаївській області»).

Ухвалою Центрального суду від 28 січня 2019 року залишено без розгляду позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заборгованості за договорами позики спільним боргом подружжя з підстав, передбачених ч.5 ст. 223 ЦПК України. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2200,00 грн.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 155 ЦПК України у випадку залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України зустрічне забезпечення скасовується, якщо протягом двадцяти днів з дня набрання відповідною ухвалою суду законної сили, відповідачем або іншою особою, права або охоронювані законом інтереси якої порушено вжиттям заходів забезпечення позову, не буде подано позов про відшкодування збитків у порядку, визначеному статтею 159 цього Кодексу.

Якщо такий позов буде подано, зустрічне забезпечення діє як захід забезпечення позову у відповідному провадженні, а питання про його скасування вирішується одночасно з вирішенням цього позову по суті заявлених вимог, поверненням позовної заяви, відмовою у відкритті провадження у справі або залишенням вказаного позову без розгляду чи закриттям провадження (частина 3 ст. 155 ЦПК).

Зустрічне забезпечення може бути скасовано судом в будь-який час за вмотивованим клопотанням відповідача або іншої особи, права або охоронювані законом інтереси якої порушуються у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову.

/У разі скасування зустрічного забезпечення грошові кошти, внесені особою на депозитний рахунок суду з метою зустрічного забезпечення, підлягають поверненню особі, яка здійснила таке зустрічне забезпечення, протягом п`яти днів з дня набрання законної сили ухвалою суду про скасування зустрічного забезпечення позову (частина 6 ст. 155 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про залишення позову без розгляду була винесена Центральним районним судом м. Миколаєва 28 січня 2019 року та сторонами у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

Відповідачем ОСОБА_3 позов про відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову у порядку, визначеному статтею 159 ЦПК України заявлено не було.

За таких обставин, суд з урахуванням положень чч. 2,4,6 ст. 155 ЦПК України, вірно скасував заходи зустрічного забезпечення, а грошові кошти, внесені позивачем в якості зустрічного забезпечення на депозитний рахунок суду, повернув останньому.

Хоча при розгляді питання про скасування заходів зустрічного забезпечення суд першої інстанції допустив порушення порядку вирішення клопотання про скасування зустрічного забезпечення, але це не вплинуло на правильність висновку про необхідність скасування зустрічного забезпечення та повернення коштів позивачу.

Доводи представника відповідача про те, що скасування зустрічного забезпечення унеможливить виконання рішення суду за ухвалою від 28 січня 2019 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2200 грн. на правову допомогу, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки за рахунок зустрічного забезпечення можуть бути відшкодовані лише збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Витрати на правову допомогу до таких збитків віднести не можна, а тому за рахунок грошових коштів внесених в якості зустрічного забезпечення такі витрати не можуть бути погашені.

За цих же обставин доводи представника відповідача про наявність невиконаних зобов`язань за іншими виконавчими документами, не можуть бути підставою для збереження заходів зустрічного забезпечення у цій справі.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткової ухвали суду про повернення грошових коштів внесених на депозитний рахунок суду в якості зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а додаткову ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 5 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.