Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1709/18
провадження № 2/632/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" лютого 2019 р. м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Библіва С.В., при секретарі Кузьменко М.В., за участю позивача ОСОБА_1, її представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 підприємства «САРДУР» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, суд -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.08.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 17.09.2018 року. За клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладене на 28.09.2018 року у звязку із отриманням відзиву на позов та необхідністю надати відповіді на відзив. Знову підготовче засідання відкладене на 25.10.2018 року, але вже за заявою представника відповідача через обєктивні причини неможливості у нього прибути. 25.10.2018 року проведено підготовче засідання з призначенням справи до розгляду по суті на 29.11.2018 року. Через зайнятість представника відповідача у іншій судовій справі за її заявою відкладено розгляд справи по суті на 12.12.2018 року. У звязку із хворобою судді розгляд відкладено на 21.12.2018 року. У звязку з неявкою сторони відповідача розгляд відкладено на 04.01.2019 року, а потім на 05.02.2019 року через неявку обох сторін.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15.11.2007 року між ОСОБА_6 та ПП «Сардур» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :11:000:0010 зареєстрований у Державному реєстрі земель згідно запису за № 13 від 24.04.2008 року. Строк дії договору 10 років. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2011 року та Державного акту на право власності на землю Серії ХР № 051964, виданого 21.02.2006 року Первомайською райдержадміністрацією Харківської області, вона, ОСОБА_1, набула право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обоє язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Так, ч. 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар належно виконує свої обовязки за договором; 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, ч. б ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа- повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Орендар Приватне підприємство «САРДУР» не сповістило її, ОСОБА_1, про бажання укласти договір оренди земельної ділянки на новий термін, чим порушило п. 8 договору оренди земельної ділянки. Дія договору оренди закінчилася 24 квітня 2018 року, про що вона, ОСОБА_1, листом від 27.04.2018 року повідомила ПП «САРДУР», а також сповістила, що в подальшому вона буде самостійно господарювати на належній їй на праві власності земельній ділянці. Не зважаючи на те, що ніяких цивільно-правових відносин між ПП «САРДУР» і нею, ОСОБА_1, не існувало, 04 травня 2018 року ПП «САРДУР» провело захват належної їй на праві власності земельної ділянки, порушивши межові знаки. На теперішній час наявний факт самовільного зайняття відповідачем, приватним підприємством «САРДУР», належної їй, ОСОБА_1, земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,9679 га, розташованої на території Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер :11:000:0010. Через протиправне зайняття земельної ділянки відповідачем позивач просила усунути перешкоди у користуванні нею земельною ділянкою та зобовязати відповідача повернути її.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, між тим, пояснили, що на разі на день розгляду справи у суді земельна ділянка вже повернута відповідачем позивачеві, проте, відбулося це у вересні 2018 року, тобто вже після подачі даного позову до суду.

Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову, про що надано відзив на позовну заяву. Зокрема, вказав, що між ОСОБА_6, спадкодавцем позивачки, та ПП «Сардур» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,9679 га з кадастровим номером :11:000:0010 строком на 10 років. Державна реєстрація договору відбулася 24 квітня 2008 року. Земельна ділянка є обєктом регулювання земельних правовідносин. Спеціальним законом, який регулює відносини оренди землі є ЗУ «Про оренду землі». Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», у редакції, що діяла на момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати земельну ділянку у користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» та п. 8 та 41 Договору, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки відбулася 24 квітня 2008 року. Строк дії останнього - до 24 квітня 2018 року. Тобто, згідно Договору, відповідачу з 24 квітня 2008 року до 24 квітня 2018 року належало право володіння та користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до умов Договору, зокрема до п. 30, орендар земельної ділянки, протягом строку дії договору, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди, а також отримувати продукцію та доходи. ПП «Сардур», використовувало вказану земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Виробництво має замкнутий цикл. Орендована земельна ділянка була задіяна у виробничій діяльності відповідача та на ній було проведено весняно-посівні роботи до моменту закінчення строку оренди. Відповідно до наказу директора ПП «Сардур» про затвердження плану розміщення сільськогосподарських культур під урожай на 2018 рік, поле, у склад якого входить орендована земельна ділянка, навесні 2018 року було засіяно соняшником. Орієнтовний період збору урожаю соняшника у 2018 році - вересень місяць 2018 року. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом (ст. 328 ЦКУ). Ч. 1 ст. 331 ЦКУ передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила річ зі своїх власних матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Таким чином, з аналізу ст. 179 та ч. 1 ст. 331 ЦКУ слід зробити висновок, що право власності для рухомих речей виникає з моменту закінчення відповідної діяльності щодо її створення. Особливості виникнення права власності на посіви і насадження визначені ЦКУ та ЗКУ і повязуються з правомірним користуванням земельною ділянкою, згідно позиції Верховного Суду у справі № 911/1779/17. Так, відповідач правомірно володів та користувався земельною ділянкою на підставі Договору. Відповідно до ст. 775 ЦКУ, наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним, у результаті користування річчю. Згідно із ч. 1 ст. 95 ЗКУ, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію. Тобто відповідач правомірно набув право власності на урожай 2018 року на орендованій земельній ділянці - до 24 квітня 2018 року.

Крім того, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» однією з процедур припинення договірних відносин передбачено надсилання орендодавцем листа-повідомлення орендарю про заперечення поновлення договору оренди землі. Договір вважається поновленим на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо орендодавцем було надіслано такого заперечення. На адресу відповідача у період з 24 квітня до 24 травня 2018 року листа-повідомлення про заперечення продовження договору оренди від ОСОБА_1 не надходило. Наданий суду у якості доказу відправлення повідомлення опис вкладення не є належним доказом, так як не містить інформації предмета доказування. Договір від 24 квітня 2008 року було укладено з правом пролонгації, відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою після спливу строку договору оренди, керуючись з приписами ст. 33 ЗУ «Про оренду. Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаного із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Аналіз наведених норм права свідчить, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна наявність одночасно двох підстав: позивач повинен бути власником майна або особою, яка володіє майном, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача повинно порушуватися право власника на користування своїм майном. Так як відповідач користувався спірною земельною ділянкою з 24 квітня 2008 року до 24 квітня 2018 року на підставі Договору, реалізуючи своє право на самостійне господарювання на земельній ділянці, можна зробити висновок про правомірне набуття право власності на урожай зі спірної земельної ділянки. Крім того, Договір вважається продовженим у розумінні ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», у звязку із відсутністю у відповідача листа-повідомлення про заперечення продовження договору оренди землі. Тому, відповідач є особою, яка правомірно користується земельною ділянкою. Таким чином, у позивача відсутні підстави вимагати усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою. Після збору урожаю - у вересні 2018 року відповідачу стало відомо про бажання позивача самостійно господарювати на власній земельній ділянці. Відповідач також не заперечував проти розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін. Земельну ділянку з кадастровим номером :11:000:0010 наприкінці вересня 2018 року було повернуто у користування представникам позивача з орендною платою по вересень 2018 року включно. Договірні відносини між сторонами у справі фактично були припинені. Орендну плату за користування земельною ділянкою сторона позивача отримувати відмовилася. Документ, що засвідчує факт передачі земельної ділянки орендодавцю - акт приймання-передачі земельної ділянки, представники позивача підписувати також відмовилися. Отже, відсутня можливість належним чином оформити факт розірвання договору оренди земельної ділянки за згодою сторін. Станом на теперішній час на земельній ділянці з кадастровим номером :11:000:0010 стороною позивача здійснено посів озимої пшениці.

Суд, вивчивши позовну заяву, відзив та письмові пояснення, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, суд встановив обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Зокрема, встановлено судом та не оспорюється сторонами, що 15.11.2007 року між ОСОБА_6 та ПП «Сардур» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :11:000:0010 зареєстрований у Державному реєстрі земель згідно запису за № 13 від 24.04.2008 року (а.с.12-13). Строк дії договору 10 років. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2011 року та Державного акту на право власності на землю Серії ХР № 051964, виданого 21.02.2006 року Первомайською райдержадміністрацією Харківської області (а.с.9-10) позивач ОСОБА_1, набула право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11) станом на 07.05.2018 року ніякого договору оренди земельної ділянки позивача не зареєстровано.

Позивач своєю заявою від 27.04.2018 року, тобто через три дні після закінчення строку дії договору оренди, повідомила орендаря про небажання продовжувати дію договору і бажання самостійно користуватися землею. Крім того, що відповідно до п.8 Договору від ПП «Сардур» не надходило пропозиції продовжити дію договору (а.с.14). Ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обоє язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Так, ч. 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар належно виконує свої обовязки за договором; 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, ч. б ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа- повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Орендар Приватне підприємство «САРДУР» не сповістило ОСОБА_1 про бажання укласти договір оренди земельної ділянки на новий термін, чим порушило п. 8 договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, судом встановлено, що строк дії договору оренди землі скінчився саме 24.04.2018 року і законних підстав у ПП «Сардур» надалі користуватися належною ОСОБА_1 землею не було. ПП «Сардур» фактично самовільно користувався землею позивача з часу закінчення строку дії договору. Знаючи про закінчення строку дії договору, відповідач не запропонував у встановлені договором та Законом строки про бажання продовжити дію договору оренди.

Крім того, неоспорюється сторонами той факт, що ПП «Сардур» продовжувало користуватися землею ОСОБА_1 впритул до кінця вересня 2018 року, коли земля була повернута власникові. Також, беззаперечним є той факт, що земля перебувала у фактичному володінні та користуванні з того часу ОСОБА_1, яка власне і засіяла її пшеницею.

Отже, на час розгляду справи у суді спір про витребування із чужого незаконного володіння земельної ділянки вичерпано, проте позивач від позову не відмовився.

Оскільки на день ухвалення рішення суду спір вичерпано, а позивач від позову не відмовився, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Щодо судових витрат суд має зазначити, що судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України. Так, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Позов було подано до суду 28.08.2018 року, а позовні вимоги відповідачем були задоволені в кінці вересня 2018 року.

Керуючись ст. ст. 13, 77-81, 128, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ЗУ «Про оренду землі», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з відповідача ОСОБА_5 підприємства «Сардур» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання його повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, с-ще Біляївка, вул.Оренбуржська, буд.20, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: Приватне підприємство «Сардур», ,юридична адреса: Харківська область, Первомайський район, с. Суданка, вул. Ювілейна,35-А.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2019 року.

Суддя: ОСОБА_7