Справа № 486/955/18
Провадження № 2/486/50/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/955/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання,

без участі сторін, представника відповідачів та представника третьої особи,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що ухвалою Южноукраїнського міського суду миколаївської області від 26 листопада 2004 року була затверджена мирова угода між ним та ОСОБА_4, згідно якої останній повинен був сплатити йому за договором позики у строк до 26 грудня 2004 року 86154,90 гривень. В зв'язку з невиконанням боржником умов мирової угоди Южноукраїнським міським судом видано 05 січня 2005 року виконавчий лист № 2-1118/2004 на примусове виконання зазначеної ухвали суду, а державною виконавчою службою Южноукраїнського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №40657398. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 січня 2014 року по справі № 486/3004/13-ц залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 06 лютого 2014 року замінено сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 його правонаступником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №40657398, відкритому на підставі виконавчого листа №2-1118/2004 року, виданого 05.01.2005 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області по цивільній справі про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 86154,90 гривень в межах вартості рухомого та нерухомого майна, одержаних ними у спадщину. В задоволенні вимог про розподіл стягнення грошових коштів в сумі 86154, 90 гривень на кожного з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 43077, 45 гривень з кожного відмовлено.

В складі спадщини, прийнятої відповідачами, є 1/3 частина трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому боржнику ОСОБА_4 та зареєстрована на даний час на останнього. Відповідачі з метою уникнення виконання судового рішення не реєструють спадкове майно на своє ім'я, не отримують свідоцтво про спадщину, але вважаються таким, що одержали спадщину. Наявність цього майна встановлена третьою особою за цим позовом шляхом перевірки та отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що також підтверджено ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.08.2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року, якою звернуто стягнення на вищевказану частку квартири в рахунок погашення боргу за виконавчим листом про стягнення з відповідачів на його користь 86 154,90 грн.

Середня ринкова вартість трьохкімнатної квартири в м. Южноукраїнську по бульвару Шевченка складає на момент 09 липня 2018 року 23 600 доларів США. 1/3 частка від цієї суми становить 7866 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 19.07.2018 еквівалентно 206876 гривень України. Таким чином вартість нерухомого майна, прийнятого відповідачами у спадщину, на теперішній час становить 206 876 гривень.

Третьою особою з урахуванням вищезазначених судових рішень неодноразово з 28 лютого 2014 року постановами відкривались виконавчі провадження, замінялись сторони виконавчого провадження, повертались виконавчі листи, звертались стягнення на частку квартири боржників, однак судове рішення на даний час так і не виконано. На сьогоднішній день виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця від 05 серпня 2016 року за №51835577 та триває на момент зверненя до суду з цим позовом.

Згідно доданої довідки Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 12 липня 2018 року №5393, починаючи з 2015 року відповідачами борг погашений частково на суму 21549,99 гривень. Залишок боргу станом на 01 липня 2018 року становить 64 604,91 гривень, які йому не повернуто. Вважає, що з моменту заміни боржника у виконавчому провадженні на відповідачів, тобто з 10 січня 2014 року по день звернення до суду з позовом - 20 липня 2018 року відповідачі прострочили виконання грошового зобов'язання.

Таке прострочення розраховується ним в якості збитків від інфляції, в сумі 41046 гривень, трьох процентів річних в сумі 7237 гривень та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 34374 гривень. Всього просить стягнути з відповідачів на його користь 82657 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень та судовий збір на користь держави.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі в зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі та на підставі документів, які знаходяться в матеріалах справи. Підтримав в повному обсязі наданий ним відзив та просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає, що його позовна заява юридично необґрунтована та безпідставна. Крім цього, у разі ухвалення рішення по справі на користь відповідачів, просив включити до судових витрат стягнення з позивача пропорційно до суми задоволених позовних вимог, суму витрат відповідачів на послуги адвоката ОСОБА_5 в розмірі 21515,20 гривень.

05 листопада 2018 року на адресу суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 68-71/, в якому вказує, що право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникне з моменту державної реєстрації права власності цієї частки квартири на кожного з них, а до того часу право власності не зареєстроване за ними. Зазначає, що нараховані позивачем проценти за користування позикою, інфляційні втрати та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання нараховані позивачем незаконно та необґрунтовано, всупереч вимог норм цивільного законодавства України. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.11.2004 року було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, за умовами якої ОСОБА_4 в строк до 26.12.2004 року виплачує ОСОБА_1 86154 грн. 90 коп. /а.с. 8/.

13.11.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Южноукраїнського МУЮ в Миколаївській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження /а.с. 25/.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер та ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.01.2014 року замінено сторону виконавчого провадження боржника ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 його правонаступником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №40657398, відкритому на підставі виконавчого листа №2-1118/2004 року, виданого 05.01.2005 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області по цивільній справі про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 86154,90 гривень в межах вартості рухомого та нерухомого майна, одержаних ними у спадщину. В задоволенні вимог про розподіл стягнення грошових коштів в сумі 86154, 90 гривень на кожного з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 43077, 45 гривень з кожного відмовлено /а.с. 12-13, 14-15, 26/.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.08.2017 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року, звернуто стягнення на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому боржнику ОСОБА_4, в рахунок погашення боргу за виконавчим листом про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 86 154,90 грн./а.с. 16-17, 18-19/.

Як вбачається з листів та довідки Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області /а.с. 30-31, 32, 33/ станом на 01.07.2018 року заборгованість за вказаним виконавчим листом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 погашена частково, загальна сума погашення складає 21 549,99 гривень. Залишок боргу станом на 01.07.2018 року становить 64604,91 грн.

Вказані відносини витікають з договору позики, а саме стягнення боргу за договором позики та спадкування.

Згідно 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до 1047 ЦК України,договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до статей 525, 526, 530, 614, 615 ЦК України,одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 599 ЦК України імперативно визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі, як спадкоємці позичальника, не виконали зобов'язання за умовами договору позики та не повернули позивачеві борг в строк.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1, 2 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки укладеним договором позики не передбачено сплату процентів за користування коштами, позивач має право на одержання процентів у розмірі, який визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Порядок проведення розрахунку заборгованості і штрафних санкцій затверджено листом Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ". Згідно вказаних рекомендацій, сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується шляхом множення суми заборгованості на моменти її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості.

Позивачем у позовній заяві наданий розрахунок інфляційної складової суми боргу з зазначенням індексу інфляції, розрахунок 3% річних та розмір відсотків за період користування відповідачкою грошовими коштами відповідача за період з 20 липня 2015 року по 20 липня 2018 року у відповідності до облікової ставки НБУ та долучено довідку про індекс інфляції в Україні з 2013 року по 2018 рік, облікову ставку НБУ з 2015 року до 2018 роки, довідку про офіційний курс валют встановлений НБУ станом на 19.07.2018 року /а.с. 20, 21,22/.

Щодо інфляційних втрат, суд приходить до такого.

Виходячи з дати внесення платежів на виконання рішення суду, даних Держкомстату щодо індексів інфляції на суму боргу:

1)81354,90 гривень (86154,90 гривень -2400 гривень-1200 гривень -1200 гривень сплачених боржниками) за період з 20 липня 2015 року по 01 жовтня 2015 року індекс інфляції 102,3%) інфляційні втрати складають 1871,16 гривень;

2)в липні, серпні та жовтні 2015 року мала місце дефляція (99%, 99,2 % та 98,7% відповідно);

3)81354,90 гривень за листопад 2015 року (індекс інфляції 102%) інфляційні втрати складають 1627, 10 гривень;

4)81354,90 гривень за грудень 2015 року (індекс інфляції 100,7%) інфляційні втрати складають 569,48 гривень;

5)81354,90 гривень за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року з урахуванням індексу інфляції за 2016 рік - 112,4 %) інфляційні втрати складають 10088 гривень;

6)81354,90 гривень за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року з урахуванням індексу інфляції за 2016 рік - 113,7%) інфляційні втрати складають 11145,62 гривень;

7)70541,27 гривень (81354,90 гривень -10813,63 гривень сплачених боржниками) за січень 2018 року індекс інфляції 101,5%) інфляційні втрати складають 1058,12 гривень;

8)70541,27 гривень за лютий 2018 року (індекс інфляції 100.9%) інфляційні втрати складають 634,87 гривень;

9)68904,91 гривень (70541,27 гривень -1636,36 гривень сплачених боржниками) за березень 2018 року індекс інфляції 101,1%) інфляційні втрати складають 757,95 гривень;

10)66104,91 гривень (68904,91 гривень - 1500 гривень - 1300 гривень сплачених боржниками) за квітень 2018 року індекс інфляції 100,8%) інфляційні втрати складають 528,84 гривень;

11)в травні, червні та липні 2018 року мала місце дефляція (100%, 100% та 99,3% відповідно);

Всього інфляційні втрати з липня 2015 року по червень 2018 року, в межах заявлених позовних вимог, складають 26084,56 (1871,16+10088+11145,62+1058,12+634,87+757,95+528,84) гривень, які підлягають стягненню з відповідачів.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь 3% річних за період з 20 липня 2015 року по 20 липня 2018 року згідно з розрахунками в позовній заяві /а.с. 4/ в сумі 7237 гривень.

Враховуючи сплачену за рішенням суду відповідачами частину боргу, розмір 3% річних складає:

1) 81354,90 гривень (86154,90 гривень - 2400 гривень - 1200 гривень - 1200 гривень сплачених боржниками) за період з 20 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року 164 дні) 3% річних складають 1097,16 гривень (81354,90 гривень х 3% /100% /365 днів=6,69 гривень % в день х 164 дні);

2) 81354,90 гривень за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року 366 днів) 3% річних складають 2448,54 гривень (81354,90 гривень х 3% /100% /366 днів=6,69 гривень % в день х 366 днів);

3) 81354,90 гривень за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року 365 днів) 3% річних складають 2441,85 гривень (81354,90 гривень х 3% /100%/ 365 днів=6,69 гривень % в день х 365 днів);

4) 64604,91 гривень (залишок боргу станом на 01 липня 2018 року) (за період з 01 січня 2018 року по 20 липня 2018 року 200 днів) 3% річних складають 1062 гривень (64604,91 гривень х 3% /100%/ 365 днів=5,31 гривень % в день х 200 днів).

Всього розмір 3% річних за період з 20 липня 2015 року по 20 липня 2018 року складає 7049,55 гривень (1097,16+2448,54+2441,85+1062), які підлягають стягненню з відповідачів.

Розрахунок процентів від суми позики за період з 20 липня 2015 року по 20 липня 2018 року в позовній заяві відповідачем надано /а.с. 5-6/ та складає в межах строку позовної давності 34373,80 гривень. В підтвердження цього позивачем додано до позовної заяви облікову ставку НБУ /а.с. 21/. Відповідачами вказаний розмір процентів спростований не був.

Розмір процентів від суми позики, з урахуванням сплачених боржниками сум, облікової ставки НБУ та кількості днів, за які вони розраховуються, наступний:

1) за період з 20 липня 2015 року по 27 серпня 2015 року (38 днів), та з урахуванням сплачених 2400 гривень боргу (86154,90-2400) 83754,90 гривень х 30% /100% / 365 днів = 68,84 гривні за 1 день х 38 = 615,92 гривень;

2) за період з 28 серпня 2015 року по 24 вересня 2015 року (27 днів), та з урахуванням сплачених 1200 та 1200 гривень боргу (86154,90-1200-1200) 81354,90 гривень х 27% /100% / 365 днів = 60,18 гривні за 1 день х 27 днів = 1624,86 гривень;

3) за період з 25 вересня 2015 року по 21 квітня 2016 року (209 днів), 81354,90 гривень х 22% /100% / 365 днів = 49,04 гривні за 1 день х 209 днів = 10249,36 гривень;

4) за період з 22 квітня 2016 року по 26 травня 2016 року (34 дні), 81354,90 гривень х 19% /100% / 366 днів = 42,23 гривні за 1 день х 34 дні = 1435,82 гривень;

5) за період з 27 травня 2016 року по 23 червня 2016 року (27 днів), 81354,90 гривень х 18% /100% / 366 днів = 40,01 гривні за 1 день х 27 днів = 1080,27 гривень;

6) за період з 24 червня 2016 року по 28 липня 2016 року (34 дні), 81354,90 гривень х 16,5% /100% / 366 днів = 36,68 гривні за 1 день х 34 дні = 1247,12 гривень;

7) за період з 29 липня 2016 року по 15 вересня 2016 року (48 днів), 81354,90 гривень х 15,5% /100% / 366 днів = 34,45 гривні за 1 день х 48 днів = 1653,60 гривень;

8) за період з 16 вересня 2016 року по 27 жовтня 2016 року (41 день), 81354,90 гривень х 15% /100% / 366 днів = 33,34 гривні за 1 день х 41 день = 1366,94 гривень;

9) за період з 28 жовтня 2016 року по 13 квітня 2017 року (167 днів), 81354,90 гривень х 14% /100% / 365 днів = 31,20 гривні за 1 день х 167 дні = 5210,40 гривень;

10) за період з 14 квітня 2017 року по 25 травня 2017 року (41 день), 81354,90 гривень х 13% /100% / 365 днів = 28,98 гривні за 1 день х 41 дні = 1188 гривень;

11) за період з 26 травня 2017 року по 26 жовтня 2017 року (153 дні), 81354,90 гривень х 12,5% /100% / 365 днів = 27,86 гривень за 1 день х 153 дні = 4262,77 гривень;

12) за період з 27 жовтня 2017 року по 14 грудня 2017 року (48 днів), 81354,90 гривень х 13,5% /100% / 365 днів = 30,09 гривні за 1 день х 48 дні = 1444,33 гривень;

13) за період з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року (41 день), (81354,90-10813,63 сплачених боржниками) 70541,27 гривень х 14,5 % /100% / 365 днів = 28,02 гривні за 1 день х 41 день = 1148,95 гривень;

14) за період з 26 січня 2018 року по 01 березня 2018 року (34 дні), (70541,27-1636,36 сплачених боржниками) 68904,91 гривень х 16 % /100% / 365 днів = 30,20 гривень за 1 день х 34 дні = 1026,97 гривень;

15) за період з 02 березня 2018 року по 12 липня 2018 року (132 дні), (68904,91-1500-1300-1500 сплачених боржниками) 64604,91 гривень х 17 % /100% / 365 днів = 30,09 гривень за 1 день х 132 дні = 3971,87 гривень;

16) за період з 13 липня 2018 року по 20 липня 2018 року (7 днів), 64604,91 гривень х 17,5% /100% / 365 днів = 30,97 гривні за 1 день х 7 днів = 216,82 гривні.

Всього розмір процентів від суми позики за період з 20 липня 2015 року по 20 липня 2018 року складає 39 744 гривні. Однак, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а тому стягненню з відповідачів підлягає 34373,80 гривень процентів.

Таким чином, з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню на користь позивача втрати від інфляції в сумі 26084,56 гривень, три процента річних в сумі 7049,55 гривень та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 34374 гривень, а всього 67508,11 гривень.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідачів на те, що за відповідачами не зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є боржниками у виконавчому провадженні, та спільно проживали зі спадкодавцем на час його смерті, а тому прийняли спадщину, хоча не зареєстрували це право в встановленому законом порядку. Вказане було встановлено ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року /а.с. 18-19/.

Відносно заявлених витрат на правничу допомогу, згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до квитанції № 43 від 20 липня 2018 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок Юридичної консультації м. Южноукраїнська 3000 гривень за консультації, підготовку, вивчення судової практики, складання позову про стягнення втрат за прострочку грошового зобов'язання захисником ОСОБА_6, які суд вважає підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках на користь позивача у повному обсязі, оскільки підтверджені доказами наявними в матеріалах справи /а.с. 34а/, всього 2450,10 гривень, тобто по 1225,05 гривень з кожного відповідача, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог (81,67%).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідачів в рівних частках на користь держави підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, в розмірі 675,06 гривень, в рівних частках, тобто, по 337,53 гривні з кожного (81,67%).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Кілія Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, втрати від інфляції в сумі 26084,56 гривень, три процента річних в сумі 7049,55 гривень та відсотки за користування грошовими коштами в сумі 34374 гривень, а всього 67508,11 гривень (шістдесят сім тисяч п'ятсот вісім гривень одинадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 675,06 гривень (шістсот сімдесят п'ять гривень шість копійок), в рівних частках, тобто, по 337,53 гривні (триста тридцять сім гривень п'ятдесят три копійки) з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Кілія Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, в рівних частках витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2450,10 гривень (дві тисячі чотириста п'ятдесят гривень десять копійок), тобто по 1225,05 гривень (одна тисяча двісті двадцять п'ять гривень п'ять копійок) з кожного.

Повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова

__________________________________________________

Повний текст рішення суду складено 15 лютого 2019 року.