Справа № 185/9834/17
Провадження № 2/185/150/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 лютого 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
13.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який 13.09.2018 року уточнив, та відповідно до якого просив суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою №31, розташованої в будинку № 48 по вул. Степового Фронту в м. Павлограді Дніпропетровської області.
Позивач та його представник в судовому засіданні просилили суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомила. Проте від відповідача на адресу суду надійшов від останньої письмовий відзив на позов, відповідно до якого вона просила суд відмовити у задоволенні цього позову на підставах викладених у відзиві.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої, остання просила суд розглядати справу за її відсутності.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке відбулося 11.09.2018 року пояснила, що вони з позивачем є родичами, а також те, що ОСОБА_5 з 1999 року не проживає в цій квартирі, зараз вона мешкає десь по вул. Харківська. Відповідач вийшла заміж в с. Межиріч та переїхала до свого чоловіка.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, яке відбулося 11.09.2018 року пояснила, що ОСОБА_5 не мешкає з ними біля 20 років, вона її бачила декілька разів. Відповідач не є рідною донькою позивача. Вона в цій квартирі мешкає з 1994 року, після того як відповідач вийшла заміж то більше не зявлялася.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, пояснення позивача та його представника, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, відзив на позов, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
На підставі ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Однак, добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, договору оренди чи найму житла з позивачем не укладав, особистих речей в ньому не має, комунальні послуги не сплачує.
Суд ставиться критично до аргументів зазначених відповідачем у відзиві на позов, а саме: в частині спливу позовної давності, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, а в даному випадку немайнове право полягає у порушенні позивача його особистого права на користування житлом, яке ускладнюється тим, що він несе додаткові витрати за іншу особу, в даному випадку за відповідача, який не користується житлом і не утримує його. Окрім цього суд також ставиться критично до аргументів зазначених відповідачем у відзиві на позов, а саме: в частині того, що відповідач добровільно не залишала житлового приміщення, наявності перешкод в користуванні житлом з боку позивача, оскільки відповідач відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довела ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, окрім цього відповідач у своєму відзиві на позов не спростовує факт того, що вона з 2010 року не мешкає у житлі за адресою: АДРЕСА_1, також поважні причини не мешкання за вищезазначеною адресою у період з 01.09.1989 року по 08.07.1996 року не відносяться до суті спору, оскільки у позові зазначений інший період а саме з 2010 року не мешкання відповідача, окрім цього суд ставиться критично до того, що відповідачу ніде жити, оскільки відповідач дійсно перебуває у шлюбі з гр. ОСОБА_8 з 10.09.1999 року, а тобто відповідач створила свою власну сімю відповідно до норм СК України, що підтверджується копією паспорту відповідача(арк.с.57), а також мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Харківська, 90/36, що підтверджується самим відзивом на позов(арк.с.49-53), та клопотаннями відповідача(арк.с.58-59), а також поштовими рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Таким чином, відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст. 405 ЦК України, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, окрім цього вищенаведене підтверджується ще й тим, що свідки підтверджують те, що відповідачу не створювали ніяких перешкод у користуванні житлом, та те, що відповідач сама за власної волі не мешкала за вищезазначеною адресою більше ніж 12 місяців.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позовної вимоги задоволені у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що судові витрати потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №31 в будинку №48 по вулиці Степового Фронту у м. Павлограді Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, витрати на судовий збір в сумі 640.00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 19 лютого 2019 року.

Суддя: ОСОБА_9