Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3550/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вилоцької селищної ради Виноградівського району про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до Вилоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2018 року помер його батько - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі, на 1/2 частину житлового будинку в смт.Вилок по вул.Пекарнянська, 33 Виноградівського району. Спадщину після смерті батька позивачем було прийнято шляхом подачі відповідної заяви до Виноградівської державної нотаріальної контори. Інша частка спадкового майна, а саме 1/2 частина спірного житлового будинку належала його матері - ОСОБА_3, яка на початку січня 1984 року виїхала на заробітки за межі Закарпатської області і з того часу відомості про неї були відсутні. В подальшому встановлено, що остання померла 15.03.1999 р. в с.Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області і спадкова справа після її смерті не заводилася. В зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся до нотаріуса для подачі документів на оформлення спадщини. Нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що спадкодавцем не було проведено державної реєстрації права власності на спадковий житловий будинок. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок в цілому в смт.Вилок по вул.Пекарнянська, 33 Виноградівського району.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду належним чином завірену письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та про те, що не заперечує проти задоволення позову.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

18.03.2018 року помер рідний батько позивача - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в смт.Вилок по вул.Пекарнянська, 33 Виноградівського району.

Як вбачається із довідки Вилоцької селищної ради №1111 від 29.10.2018 року на момент смерті ОСОБА_2, який помер 18.03.2018 року, з ним за адресою смт.Вилок, вул.Пекарнянська, 33 проживав син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спадщину після смерті батька позивачем було прийнято шляхом подачі відповідної заяви до Виноградівської державної нотаріальної контори, про що нотаріусом було заведено відповідну спадкову справу.

Позивач є єдиний спадкоємець, який звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.03.2018 року.

На випадок своєї смерті батьком позивача заповідального розпорядження залишено не було.

Інша частка спадкового майна, а саме 1/2 частина житлового будинку, який розташований в смт.Вилок по вул. Пекарнянська 33, Виноградівського району, належала матері позивача ОСОБА_3, яка на початку січня 1984 року виїхала на заробітки за межі Закарпатської області і з того часу відомості про неї були відсутні, вжиті заходи по її розшуку позитивного результату не давали.

В подальшому старшим слідчим СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження від 12.12.2018 року по факту безвісті зниклої ОСОБА_3 та повідомлено про отримання інформації (довідки) Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживала та була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24.01.1984 р. і по день смерті 15.03.1999 року. Остання померла 15.03.1999 р., про що складено актовий запис про смерть №8 від 17.03.1999 року Канізькою сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, видано свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №040428.

Згідно даних Новомиргородської районної державної нотаріальної контори №30/01-16 від 23.01.2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №54830306 від 22.01.2019 року).

Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку, передбачених ст.1241 ЦК України немає.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отже, в зв'язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся до нотаріуса, для подачі документів на оформлення спадщини.

Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що спадкодавцем не було проведено державної реєстрації права власності на спадковий житловий будинок, у звязку з чим позивач не зміг представити нотаріусу Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як того вимагає Положення про порядок вчинення нотаріальних дій.

Так, дійсно у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Тому, у звязку із відсутністю вищезазначеного Витягу з реєстру прав власності на спадкове майно спадкодавця, державним нотаріусом позивачу було розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду

Згідно із вимогами статей 2, 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно є речовим правом, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та виникає з моменту такої реєстрації.

З огляду на положення зазначеного Закону, особа вважається власником обєкта нерухомості лише тоді, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься відповідний запис про реєстрацію права власності особи на це майно.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до виготовленого КП Виноградівським РБТІ Технічного паспорту від 23.10.2018 року та Довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №881 від 26.10.2018 року вбачається, що житловий будинок, який розташований в смт.Вилок по вул. Пекарнянська 33 (бувша вул. К.Маркса 27, Виноградівського району) будівництвом завершений та рахується за батьками позивача.

Відповідно до рішення Виноградівського районного народного суду Закарпатської області по справі за №2-763/79 від 15.11.1979 року, спірний житловий будинок поділено між батьками позивача в рівних частках, а саме по 1/2 частині будинку, який було ними придбано за час шлюбу та який розташований в смт.Вилок по вул.К.Маркса 27 (теперішня вул.Пекарнянська 33), Виноградівського району.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невідємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті батьків має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем с.Нове Село, вул.Спортивна, 51 Виноградівського району Закарпатської області, право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 79,6 кв.м., в тому числі житловою площею 53,4 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в смт.Вилок, вул.Пекарнянська, 33 Виноградівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 18.03.2018 року в смт.Вилок Виноградівського району Закарпатської області та матері ОСОБА_3, яка померла 15.03.1999 року в с.Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_4