Провадження № 2/317/849/2019
Справа № 317/1927/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10.08.2015 року справа №317/2089/15-ц та стягнути з ОСОБА_2 , на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (усіх видів доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення донькою повноліття.

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_1 зазначила, що від спільного з відповідачем ОСОБА_2 життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Запорізького суду Запорізької області від 10.08.2015 року справа №317/2089/15-ц рік на її користь було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 643,00 грн, щомісячно до досягнення повноліття дитини.

В зв`язку з тим, що з 2015 року, часу присудження аліментів на утримання дитини, збільшився встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, збільшились витрати на утримання дитини, пов`язані з її віком, цінами та продукти та інші товари, тому визначена за рішенням суду в 2015 році сума аліментів у розмірі 643,00 грн., на дитину не відповідає на теперішній час вимогам закону та не дає можливості забезпечити нормальне її утримання, тому вона вимушена звернутися до суду з позовною заявою.

В судове засідання з`явилась позивачка ОСОБА_1 , яка позов підтримала. При дачі пояснень позивач зазначила, що вона бажає збільшити розмір аліментів які стягує з відповідача, оскільки їй не вистачає грошей на утримання дитини. Не змогла пояснити, зміна яких обставин, на її думку, свідчить про виникнення більшої платіжоспроможності відповідача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначив, що вже декілька років поспіль він влаштовується на сезонні роботи до Міських теплових мереж, на період опалювального сезону. Протягом літнього періоду його звільняють у зв`язку із закінченням трудового контракту, та весь цей час він знаходиться а утриманні жінки з якою проживає. Останній раз він працював у період з 12.10.2018 р. по 12.04.2019 р. Колись він мав заборгованість по сплаті аліментів, проте на даний час він все сплачує своєчасно.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з грудня 2011 по 06.08.2015 р. знаходились у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відмітками у копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_4 .

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 05.04.2012 р.

Відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10.08.2015 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 643,00 щомісячно починаючи з 09.07.2015 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки № 683 від 29.05.2019 р., виданої виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, дитина проживає з позивачкою.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Звертаючись до суду із позовом, позивач ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження змін в розумінні ст. 192 СК України, які б давали можливість змінити розмір аліментів. Не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, як позивача, так і відповідача у справі.

Щодо посилань позивача на збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд звертає увагу на наступне.

Згідно частиною 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином, державний виконавець, при стягненні аліментів визначає мінімальний розмір аліментів з урахуванням внесених змін у ст. 182 СК України.

Щодо вимог позивача в частині зміни способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача, то суд приходить до наступного висновку.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює та має нерегулярний дохід, що не заперечується і сторонами у справі, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

На підставі вищенаведеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 84, 182-184, 191,192 СК України, ст.ст. 12,81, 141, 229, 259, 263-265, 273, 354, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2019 р.

Суддя І.Б. Громова