УХВАЛА

Іменем України

28 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Березовенко Р.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поварова Людмила Володимирівна, орган опіки та піклування Оболонської РДА в м. Києві про визнання недійсним договору дарування, застосування правових наслідків недійсності правочину та стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 30.09.2019 р. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року було залишено без руху та встановлено строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

Апелянта попереджено, що в разі невиконання вимог ухвали у визначений строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Як вбачається зі супровідного листа, ухвала суду від 15 жовтня 2019 року, яка оприлюднена в реєстрі судових рішень, про залишення апеляційної скарги без руху була направлена апелянтові за адресою, вказаною в апеляційній скарзі для листування. Відповідно до зворотного рекомендованого повідомлення, поштове відправлення повернуто, до суду, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

При цьому, протягом строку, визначеного ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року апелянт вказані недоліки не усунув та з відповідною заявою до суду не звернувся.

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Судом також встановлено, що апелянт уже звертався із скаргою на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року про відкриття провадження.

Так, 21.03.2018 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу (т.1, а.с.125). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.05.2018 року відмовлено у відкритті провадження внаслідок відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження (т.1, а.с.137).

В той же час, ОСОБА_1 , будучи обізнаний про розгляд справи, 30.09.2019 року, вдруге звернуся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження (т.1, а.с.52).

Неотримання кореспонденції та не виконання ухвал суду про залишення апеляційної скарги без руху, на думку суду, свідчить про використання апелянтом прийомів затягування судового процесу щодо розгляду справи по суті.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Так як апелянтом, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів, на підставі чого суд мав би поновити строк, тому апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин, а тому за зазначеною апеляційною скаргою відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Крім того, відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку. Коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA97 v.UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня постановлення судового рішення, апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи, його представник брав участь у судовому засіданні, відсутні підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили, а тому суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Поварова Людмила Володимирівна, орган опіки та піклування Оболонської РДА в м. Києві про визнання недійсним договору дарування, застосування правових наслідків недійсності правочину та стягнення матеріальної шкоди.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Березовенко Р.В.