Справа N 2/325/41/2019
325/2006/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Васильцової Г.А.
секретарі: Міняйло А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приазовська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування,
Позивач звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2015 року він з ОСОБА_2 проживав у незареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З жовтня 2017 року вони фактично припинили подружні стосунки, та почали проживати окремо. У звязку з тим, що ОСОБА_2 не піклувалася та не доглядала за старшою донькою, у квітні 2018 року він звернувся до органу опіки та піклування, який своїм рішенням визначив місце проживання ОСОБА_3 разом з ним за місцем його проживання. Відповідачка мала можливість спілкуватися з донькою, проте жодного разу не відвідувала дитину, не спілкувалася. Відвідуючи меншу доньку за місцем проживання ОСОБА_2, він побачив, що за нею також не здійснюється догляд, а тому забрав ОСОБА_4 також до себе, яка з липня 2018 року проживає разом з ним, а матір також не цікавиться і меншою донькою. У вересні 2018 року ОСОБА_2 зверталася до органу опіки з заявою про визначення місця проживання дітей з нею, проте жодних документів не надала та на засідання комісії не зявилась. За час перебування дітей як у відповідачки так і у нього мати дітей не належним чином виконували батьківські обовязки, на даний час з дітьми не спілкується, допомоги ніякої не надає. Крім того, за час перебування меншої доньки з матірю, внаслідок неналежного догляду, донька ОСОБА_4 отримала ряд захворювань, які тепер він намагається вилікувати, виконуючи приписи лікарів. У вересні 2018 року він звернувся до органу опіки з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, про що отримав висновок комісії про доцільність позбавлення її батьківських прав. За таких обставин просить його позовні вимоги задовольнити.
Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.
В судове засідання позивач не зявився, від його представника адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи; не повідомила суд про причину своєї неявки.
Представник третьої особи - Приазовської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності представника, підтримують позовні вимоги позивача.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 8,9).
Висновком комісії з питань захисту прав дитини Приазовської райдержадміністрації № 01-34/357 від 07 травня 2018 року /а.с. 20./ було визначено місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1, на підставі зібраних довідок та пояснень запрошених батьків.
Висновком комісії з питань захисту прав дитини Приазовської райдержадміністрації № 01-31/825 від 02 жовтня 2018 року /а.с. 22./ було визначено місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання батька ОСОБА_1, на підставі зібраних довідок та пояснень батька дитини, оскільки мати на комісію не зявилась.
Крім того, комісія з питань захисту прав дитини при Приазовській райдержадміністрації своїм висновком № 01-34/962 від 22.11.2018 року /а.с. 24/ вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ст. 150 ч. 1СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Статтею 155 ч. ч. 1 та 2 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Таким чином, оглянувши всі надані докази, як по одинці так і в сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно матір малолітніх дітей - відповідачка по справі, ухиляється від своїх обовязків по вихованню та розвитку дітей, які передбачені вимогами ст.. 150 СК України.
Ухилення відповідачки від виховання дітей суперечить їх інтересам, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сімї.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітніх дітей шляхом позбавлення відповідачки батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дітей.
Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 171, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Приазовська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 19.02.2019 року.

Суддя: Г.А.Васильцова