Справа № 297/41/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулось із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/4060/82/29312 від 12.09.2006 року у розмірі 4 177,95 доларів США, зазначивши, що 12.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/4060/82/29312, згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 32 000 (тридцять дві тисячі) доларів США строком до 11.09.2016 року, а відповідач зобовязався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором.

Згідно додаткової угоди № 014/4060/82/29312 від 23.03.2009 року до Кредитного договору № 014/4060/82/29312 від 12.09.2006 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме: збільшили строк кредиту на 30 (тридцять) календарних місяців, у звязку з чим п.1.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «Дата остаточного погашення кредиту 15 березня 2019 року. Строк користування кредитом складає 150 місяців».

Також, тимчасово на період з 25 березня 2009 року до 25 березня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру процентів (встановлено кредитні канікули) на умовах передбачених Додатковою угодою.

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором за вихідним №114/5-120545 від 29.05.2018 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в порушення умов договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами не здійснювала та добровільно не сплатила заборгованість, тому позивач просив суд стягнути з неї заборгованість на загальну суму 4 177 доларів США 95 центів, що еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 116 506,66 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі - 3 921 доларів США 02 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 109 341,89 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2 245 доларів США 95 центів, що в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 62 630,75 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 256 доларів США 93 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 7 164,77 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 252 доларів США 42 центи, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 7 039 гривень, та судові витрати.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відповідачка відзив щодо позову не подала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, 12.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є АТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/4060/82/29312, згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 32 000 (тридцять дві тисячі) доларів США строком до 11.09.2016 року, а відповідач зобовязався належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки (а.с. 9-11).

Згідно додаткової угоди № 014/4060/82/29312 від 23.03.2009 року до Кредитного договору № 014/4060/82/29312 від 12.09.2006 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме: збільшили строк кредиту на 30 (тридцять) календарних місяців, у звязку з чим п.1.2. Кредитного договору викладено в наступній редакції: «Дата остаточного погашення кредиту 15 березня 2019 року. Строк користування кредитом складає 150 місяців».

Також, тимчасово на період з 25 березня 2009 року до 25 березня 2010 року зменшено розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру процентів (встановлено кредитні канікули) на умовах передбачених Додатковою угодою (а.с. 12-17).

29.05.2018 року позивачем було надіслано на адресу відповідачки ОСОБА_2 вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, де зазначено що остання зобовязана повернути заборгованість не більше ніж 60 календарних днів з дати вимоги (а.с. 18-21).

Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідачки ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 18.12.2018 року складає 4 177 доларів США 95 центів, з яких заборгованості за кредитом у розмірі - 3 921 доларів США 02 центи, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 2 245 доларів США 95 центи; заборгованості за відсотками у розмірі -256 доларів США 93 центи, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 252 доларів США 42 центи (а.с. 5-8).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до умов п.5.5. п. 6.5. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобовязань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобовязався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що боржниця ОСОБА_2 отримала згідно кредитного договору кредит в розмірі 32 000 доларів США, однак вчасно його не повернула та не сплатила по ним проценти, тому позов АТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення заборгованості на загальну суму 4 177,95 доларів США є підставним і підлягає до задоволення.

Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Враховуючи, що позивач просить стягнути суму заборгованості в іноземній валюті, тому заборгованість, слід стягнути в іноземній валюті 4 177,95 доларів США.

При цьому, слід зазначити, що згідно офіційного курсу встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, тобто на 12.02.2019 року офіційний курс гривні до долара США становила за 100 доларів США 2705,77 гривень.

Отже заборгованість в розмірі 4 177,95 доларів США на день ухвалення рішення 12.02.2019 року становить 113 045,72 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачкою належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ «ОСОБА_1 Аваль», відповідачка відзиву відносно позову до суду не подала.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 отримала згідно кредитного договору кредит, однак вчасно його не повернула та не сплатила по ньому нараховані відсотки, пеню та комісії за користування кредитом, тому позов АТ «ОСОБА_1 Аваль» про стягнення з неї заборгованості на загальну суму 113 045,72 гривень є підставним і підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 623, 1049, 1054 ЦК України, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», суд

рішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1, в користь акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Лєскова, 9, , заборгованість за кредитним договором № 014/4060/82/29312 від 12.09.2006 року в розмірі 4 177 (чотири тисячі сто сімдесят сім) доларів США 95 центів, з яких заборгованості за кредитом у розмірі - 3 921 доларів США 02 центи, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом складає 2 245 доларів США 95 центи; заборгованості за відсотками у розмірі -256 доларів США 93 центи, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками складає 252 доларів США 42 центи.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя ОСОБА_3.