Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2019 Справа №607/29914/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М., присяжних Левицького П.Р., Гринди В.П.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В., прокурора Колесник Г.М., представника психіатричного закладу - лікаря психіатра Чолач Ю.Б., особи, щодо якої розглядається питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Чолач Ю.Б. про госпіталізацію ОСОБА_1 у примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

Заявник представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі ТОККПНЛ) Чолач Ю.Б. звернувся до суду з заявою про проведення в примусовому порядку госпіталізації ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В обґрунтування вимог посилається на те, що є достатні підстави для госпіталізації, передбачені законом.

В судовому засіданні представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Чолач Ю.Б. заяву підтримав і пояснив, що ОСОБА_1 хворіє психічним захворюванням, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, кожного року їй потрібно пройти курс лікування після якого її стан покращиться.

Прокурор заяву про госпіталізацію у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди підтримала, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_3 в силу свого стану не змогла висловитися з приводу необхідності госпіталізації.

Законний представник ОСОБА_2 заяву підтримала, пояснила, що зараз погіршився стан здоров`я її дочки, тому їй потрібно пройти курс лікування.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Відповідно до висновку лікарів психіатрів від 26.12.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 . З раннього дитинства відставала в розумовому розвитку від своїх ровесників. В школі не навчалася. Освіти, спеціальності немає. Неодружена. Проживає з мамою. Являється інвалідом 1 групи по неврології. Від народження спостерігаються генералізовані судомні напади. До трьох місяців після народження перебувала в реанімаційному відділенні. В 5- ти місячному віці перенесла інфекційний мінінгіт. З 18-ти річного віку навчалася в реабілітаційному центрі Чорткова. Під час навчання поводила себе неадекватно, проявляла агресію до оточуючих із-за чого доставлена в 5 відділення психлікарні. На час обстеження психічний статус - в свідомості, мовний контакт малопродуктивний, мова недорозвинута, інструкції виконує вибірково, міміка бідна, запас знань низький, мислення за конкретно-образним типом. Всі інтелектуально-амнестичні функції недорозвинуті. Емоції прості. Вольові процеси ослаблені. Легко збудлива. Критика хвороблива.

Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на хронічне захворювання, вроджене слабоумство: Помірна розумова відсталість судомний синдром. Вказане захворювання позбавляє здатності ОСОБА_1 критично розуміти і усвідомлювати свої дії. Внаслідок захворювання ОСОБА_1 є безпорадною і не може задовольнити свої життєві потреби.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров`я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Так, у ст.5 Конвенції встановлено, які вимоги повинні бути дотримані, при затриманні особи, як душевнохворої, а саме: необхідно довести стан психічного розладу; розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Наданими суду пояснення лікаря-психіатра, письмовими доказами суд вважає підтвердженими обставини, які свідчать про те, що ОСОБА_1 хворіє важким психічним захворюванням, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок психічного стану у разі, якщо її не буде надана психіатрична допомога.

Аналізуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що слід помістити ОСОБА_1 без її усвідомленої згоди на стаціонарне лікування до Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 259, 263 268, 272, 273, 342, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні про госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у примусовому порядку в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного лікування.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду вручити або надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя: /підпис/ Позняк В.М.

Присяжні: /підпис/ Левицький П.Р.

/підпис/ Гринда В.П.