Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3497/18

номер провадження 2/695/350/19

14 лютого 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

прокурора Бобко Т.Б.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради, в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Золотоніської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги, позивач мотивує тим, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має чотирьох дітей: ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_19, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_20.

Відомості про батька неповнолітнього ОСОБА_1 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Батьком дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_21.

ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_2, але фактично проживає в АДРЕСА_3 разом з дітьми та співмешканцем.

З 21.01.2011 року сім'я ОСОБА_5 знаходиться на контролі служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради як кризова. Відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, періодично зловживають алкоголем, не створює умов для належного проживання, виховання та навчання дітей. Неодноразово сім'я відвідувалася за місцем проживання працівниками служби у справах дітей, молоді та спорту та працівниками Золотоніського ВП, відповідачу вказувалось на необхідності покращення матеріально-побутових та морально-етичних умов проживання. Відповідач також притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків.

27.02.2018 року малолітній ОСОБА_4 влаштований службою у справах дітей молоді та спорту в КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», оскільки в домоволодінні сім'ї ОСОБА_5 на час відвідування за адресою АДРЕСА_4, було холодно, відсутні дрова для опалення будинку, газопостачання відключене за борги, взагалі відсутні продукти харчування, санітарно-гігієнічний стан незадовільний.

Старші діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 навчаються в Золотоніський загальноосвітній санаторній школі-інтернат, цілодобово перебували в навчальному закладі. За місцем навчання діти характеризуються позитивно, але навчаються не в повну міру своїх сил, потребують постійного контролю з боку дорослих.

З 04.10.2018 малолітній ОСОБА_4 тимчасово влаштований у сім'ю тітки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає разом з чоловіком ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач наполягає, що із відповідачем ОСОБА_5 неодноразово проводилися бесіди та консультації на яких роз'яснювалася необхідність зміни умов проживання останньої та її дітей, однак відповідач жодних висновків для себе не зробила та жодних дій, спрямованих на покращення умов проживання дітей не вчинила.

18.04.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Золотоніської міської ради, розглядалось питання про виконання батьківських обов'язків ОСОБА_5, на якому їй надавався 3-х місячний термін для покращення умов проживання дітей, було рекомендовано змінити місце проживання. Але ніяких позитивних змін з того часу не відбулося. Умови проживання дітей незадовільні, вони не мають умов для навчання, повноцінно розвитку, не забезпечені належним харчуванням, в помешканні панує антисанітарія.

За таких обставин органом опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради 16.10.2018 за №2281 надано висновок про доцільність відібрання в матері ОСОБА_5 дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 без позбавлення її батьківських прав, а тому позивач звернувся до суду із вказаною заявою.

Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження на підставі ухвали суду від 06.11.2018 року.

Представник позивача в підготовче засідання не з'явивсь, однак звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі.

Прокурор у підготовчому засіданні позовні вимоги ствердила у повному обсязі та вважала, що ухилення матері від виконання своїх батьківських обов'язків доведено матеріалами справи, а тому є доцільним відібрання у неї її дітей та враховуючи прив'язаність останніх до своєї матері, що визнається усіма учасниками судового процесу, без позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулася до суду із заявою, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а відповідачі позовні вимоги визнали повністю, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні розглянути справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі та прийняти рішення на підставі доказів, що знаходяться у ній.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Як вбачається із ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю чотирьох дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_20, що стверджується свідоцтвами про народження (серії НОМЕР_2 від 12.03.2003 року; серії НОМЕР_3 від 12.11.2003 року; серії НОМЕР_4 від 27.07.2005 року та серії НОМЕР_5 від 27.01.2009 року).

Згідно з даними свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_6 від 11.11.2009 року) батько дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що стверджується вказаними вище свідоцтвами, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_21.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що відомості про батька неповнолітнього записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Так відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Разом з тим, матеріали справи містять докази, відповідно до яких вбачається, що відповідач по справі свої батьківські обов'язки виконує неналежно та не забезпечує своїх дітей належними умовами проживання та навчання.

Так судом встановлено, що протягом 2012-2018 року за неналежне виконання батьківських обов'язків відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП три рази, що стверджується відповідними постановами Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2011 та 27.06.2012 року, а також постановою Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 22.02.2018 року.

Суд зважає, що притягнення відповідача по справі до адміністративної відповідальності не дали позитивних результатів. Мати вказаних дітей не зробила необхідних висновків, зміни фактично не відбулися.

Згідно з даними довідки-характеристики №355, голови квартального комітету №26, від 16.10.2018 року ОСОБА_5 проживає разом із своїми дітьми та співмешканцем у будинку останнього, що знаходиться по АДРЕСА_3 громадського порядку не порушує, скарг в квартальний комітет від сусідів на неї не надходило, але сім'я проживає в антисанітарних умовах, відсутні нормальні умови проживання та догляду для дітей.

Як вбачається із листа центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, від 15.10.2018 року №72, сім'я ОСОБА_5 перебуває під соціальним супроводом Золотоніського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 14.02.2018 року. В період перебування під соціальним супроводом ОСОБА_5 на консультаціях була присутня лише 2 рази, З рекомендаціями які їй надавалися погоджувалася, але виконувала їх частково та не в повному обсязі.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 31.08.2018 року, при обстеження умов проживання АДРЕСА_3 встановлено, що в будинку незадовільний антисанітарний стан, сморід від бруду, розкидані речі, відсутня постільна білизна, відсутня їжа, у дитячій кімнаті відсутній ремонт, умови для проживання дітей не створені.

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради 16.10.2018 року за №2281 надано висновок про доцільність відібрання в матері ОСОБА_5 дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10 без позбавлення її батьківських прав.

Суд зважає, що відповідач вказані вимоги позивача визнала повністю та не заперечувала проти доводів останнього.

Згідно зі ст. ст. 150, 155 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У пунктах 2-5 частини першої ст. 164 СК України передбачені наступні підстави позбавлення батьківських прав, які також є підставами відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, це - ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Пленум Верховного Суду України в пункті 16 Постанови N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позов про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, а саме: ухилення батьками дітей від виконання своїх обов'язків по вихованню останніх.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Таким чином, суд вважає, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, проти чого остання і сама не заперечує, а тому суд вважає, що позивачем доведено всі підстави для відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав.

Разом з тим, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-ХІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Оскільки відповідач ОСОБА_5 в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, хоча повинна та має таку можливість, оскільки є особою працездатного віку, інших утриманців на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я та доказів зворотного суду не надала, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на користь дітей на їх утримання в розмірі 1/2 частини їх заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до їх повноліття.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Також з відповідача ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового та немайнового характеру у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.,ст. 150,155, 164-167, ст. 180 СК України, ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, ст.,ст.10 ,14, 264, 265ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради, в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_22 року народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_15, без позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_16, РНОКПП НОМЕР_1, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрована АДРЕСА_5, аліменти на утримання дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто із 23.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми аліментного платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви (позовних вимог про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав) в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні, який сплатити на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави судовий збір за подання позовної заяви (позовних вимог про стягнення аліментів) в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні, який сплатити на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.