Провадження №2/760/2088/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 59017,52 грн. та судові витрати.

Посилається в позові на те, що 04.09.2017 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання особистого кредиту №500803742 (надалі - Договір), відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язалась виплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором.

Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит на суму 41904,99 грн.

Згідно умов Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Також, Договором передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

З метою досудового врегулювання спору та керуючись умовами Договору, Позивач 30.07.2018 року звернувся до Відповідача з повідомленням-вимогою, яким вимагав погашення простроченої заборгованості за Договором. Однак, Відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення простроченої заборгованості.

ПАТ «Альфа-Банк» виконав умови Договору належним чином та надав відповідачу кошти, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 04.09.2017 р. по 19.06.2018 р.

Однак, відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього виникла прострочена заборгованість, яка становить 59017,52 грн., з яких: 41788,64 грн. - заборгованості по кредиту; 15644,90 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 1583,98 - штраф, які позивач просить стягнути з відповідача

Ухвалою суду від 12.09.2018 р., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивач ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача.

Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено, що 04.09.2017 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання особистого кредиту №500803742.

Відповідно до умов якого, надано Кредит в розмірі 41904,99 грн. строком до 05.09.2023 р.

Згідно умов Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Також, Договором передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення Кредиту за Договором.

З метою досудового врегулювання спору та керуючись умовами Договору, Позивач 30.07.2018 року звернувся до Відповідача з повідомленням-вимогою, яким вимагав погашення простроченої заборгованості за Договором. Однак, Відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на погашення простроченої заборгованості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Будучи пов`язаними саме взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), які є чітко прописаними в Кредитному договорі, сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови.

Таким чином, враховуючи те, що 04.09.2017 р. між сторонами був укладено Угоду про надання особистого кредиту №500803742 (далі Договір) про надання грошових коштів, суд приходить до висновку, що сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кошти, що підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 04.09.2017р. по 19.06.2018 р.

Однак, ОСОБА_1 порушено умови укладеного договору, допущено прострочення виконання зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 11 кредитного договору, позичальник зобов`язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту, та/або сплати процентів за користування ним, та/або інших платежів, сплатити банку штраф у розмірі 50,00 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу. При цьому, у випадку якщо таке прострочення триває 5 (п`ять) і більше календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150,00 грн. а кожний випадок допущення прострочення платежу.

Як вбачається з розрахунку, доданому до позовної заяви, сума заборгованості відповідача станом на 19.06.2018 за Договором №500803742 про надання кредитних коштів становить 59017,52 грн., з яких: 41788,64 грн. - заборгованості по кредиту; 15644,90 грн. - заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 1583,98 - штраф.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором, ПАТ «Альфа-Банк» на адресу відповідача було надіслано лист-вимогу від 30.07.2018р., яким повідомлено про наявну заборгованість та про її сплату, яка залишилась поза увагою відповідача.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідачем відзиву щодо заявлених позовних вимог, будь-яких пояснень/заперечень щодо розрахунку заборгованості та в спростування зазначеного позивачем, суду надано не було.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив. Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, не повернення кредиту, а так само несплата процентів, у встановлений кредитним договором строк, є неналежним виконанням зобов`язання, що в свою чергу є порушенням зобов`язання у розумінні ст. 610 ЦК України. Порушення зобов`язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, порушення зобов`язання є підставою виникнення у кредитодавця права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів.

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком. Підстави сумніватися у правильності представленого розрахунку заборгованості у суду відсутні, розрахунок є детально аргументованим, повно відображає порядок її нарахування, черговість погашення сум заборгованості, яка встановлена з дотриманням вимог закону та умов договору.

Доказів, які достовірно підтверджують оплату кредиту і іншу суму заборгованості, в ході розгляду справи судом не встановлені.

За таких обставин, оскільки відповідачем допущено порушення умов укладеного Договору, що стосуються розміру і строків погашення виданого кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в загальному розмірі 59017,52 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 549-551, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ЄДРПОУ код 23494714, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) суму боргу за Договором №500803742 від 04.09.2017 р. в розмірі 59017 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімнадцять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, ЄДРПОУ код 23494714, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір