Справа № 472/234/19
Провадження №2/472/204/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
за участю секретарів
судового засідання - Крамарчук Л.Б., Фігурської К.М.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,
11 лютого 2019 року до Веселинівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з нього, як з батька дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідачки ОСОБА_3 на підставі рішення Веселинівського районного суду від 24.05.2012 року стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Зазначає, що ОСОБА_3 рішенням Веселинівського районного суду від 23.07.2018 року позбавлено батьківських прав відносно усіх її дітей, в тому числі і відносно сина ОСОБА_4 , який з грудня 2016 року та наразі проживає з батьком. Однак, незважаючи на це органом ДВС продовжується стягнення аліментів на користь відповідачки. За таких обставин, позивач звернувся до суду та з врахуванням уточненої позовної заяви від 10.06.2019 року просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка нарахована станом на 07.06.2019 року, та від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність та забезпечив участь в судовому засіданні свого представника ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Проти винесенння заочного рішення не заперечувала.
В судові засідання 27.06.2019 року, 26.09.2019 року, 04.11.2019 року, 26.11.2019 року та 23.12.2019 року відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, відзиву на позовну заяву не подала, та те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Веселинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Легкої О.В., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є батьком трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с. 6-8).
З позивача, як з батька дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Веселинівського районного суду від 24.05.2012 року стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно.
Рішенням Веселинівського районного суду від 23.07.2018 року, яке набрало законної сили 04.09.2018 року, відповідачку ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно її дітей, батьком яких є позивач.

Фактично з грудня 2016 року син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає зі своїм батьком - позивачем ОСОБА_2 , що підтверджується вищевказаним рішенням суду та довідками Подільської сільської ради №191 від 16.02.2018 року та №192 від 16.02.2017 року про склад сім`ї позивача та перебування сина ОСОБА_4 на утриманні батька з грудня 2016 року.

Частиною четвертою ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

За п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, наслідком позбавлення батьківських прав для особи є те, що така особа звільняється від обов`язків щодо виховання дитини та втрачає права, засновані на спорідненості з дитиною.

В свою чергу, ч.1 ст.121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (абз.1 ч.2 ст.179 СК України).

Також у відповідності до положень абз.1 ч.1 ст.177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження.

Отже, аліменти являються майном неповнолітньої дитини, право розпорядження яким належить тому з батьків, якому вони виплачуються.

Тобто розпорядження одним з батьків аліментами є правом такої особи, заснованим на спорідненості з дитиною.

Із позбавленням батьківських прав того з батьків, якому виплачуються аліменти, втрачається право, засноване на спорідненості з дитиною - право розпорядження аліментами, а відтак припиняється і обов`язок з виплати аліментів у того з батьків, який ці аліменти сплачує за судовим рішенням.

Статтею 166 СК України передбачено правові наслідки позбавлення батьківських прав, в тому числі законодавець визначив припинення права на отримання аліментів тим з батьків, на користь якого були призначені судом.

Ухвалення Веселинівським районним судом Миколаївської області рішення від 23.07.2018 року, яким позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина, також призвело до втрати відповідачкою ОСОБА_3 права на отримання стягнутих аліментів на її користь за рішенням Веселинівського районного суду від 24 травня 2012 року (виконавчий лист №2/1406/224/12, виданий 11.06.2012 року) на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вимоги ч. ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України, за якою визнається виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що виконавчий лист №2/1406/224/12, виданий 11.06.2012 року, підлягає відкликанню з виконання, як такий, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок боржника ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дитини на користь матері дитини припинений у зв`язку з позбавленням ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до дитини, в тому числі отримувати аліменти, та зважаючи на те, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із батьком та перебуває на його повному утриманні.

Проживання з батьком ОСОБА_2 та знаходження неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утриманні, позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 свідчить про наявність обставин для припинення обов`язку боржника ОСОБА_2 по виконавчому листу №2/1406/224/12, виданому 11.06.2012 року, сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року на користь матері дитини, відносно якої вона ж і позбавлена батьківських прав, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам та від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються з нього на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року (виконавчий лист №2/1406/224/12, виданий 11.06.2012 року).

Суд вважає, що проживання дитини з батьком з грудня 2016 року є істотною обставиною, яка звільняє позивача від сплати аліментів, оскільки ОСОБА_3 з часу, коли її було позбавлено батьківських прав, та з моменту, коли дитина почала проживати з батьком, втратила право на отримання з нього аліментів на утримання дитини.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про звільнення від сплати аліментів та заборгованості за аліментами законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягнення аліментів з позивача на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року слід припинити, звільнивши останнього від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, а виконавчий лист відкликати з виконання, як такий, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1536 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 19, 77, 78, 79, 80, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Веселинівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, - задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженця с. Бондарівка Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року (виконавчий лист №2/1406/224/12, виданий 11.06.2012 року).

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженця с. Бондарівка Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сплати всієї заборгованості за аліментами, яка нарахована за виконавчим листом №2/1406/224/12, виданим 11.06.2012 року на виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року.

Відкликати з Веселинівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з виконання виконавчий лист №2/1406/224/12, виданий 11.06.2012 року на виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2012 року, як такий, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , уродженця с. Бондарівка Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення, а в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне заочне рішення суду складено 26 грудня 2019 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко