ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 684/514/17
Провадження № 22-ц/4820/84/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Старосинявської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області у складі судді Завадської О.П. від 12 жовтня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду з посиланням на те, що ОСОБА_4, проживаючи з трьома малолітніми дітьми в с. Олексіївка Старосинявського району Хмельницької області, вела аморальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, соціальну допомогу на дітей використовувала не за призначенням, не створювала належних умов для проживання та розвитку малолітніх дітей, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, за появу в нетверезому стані в громадському місці. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується негативно, не вживає заходів до покращення житлово-побутових умов проживання дітей. Оскільки має місце ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов'язків, просив позбавити її батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2018 року позов задоволено та позбавлено ОСОБА_4 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. На її думку, оскаржуване рішення прийняте на доказах, зібраних до 2018 року. Суд не прийняв до уваги, що в 2018 році змінились обставини її життя та поведінка, вона створила сім'ю, її чоловік офіційно працевлаштований, вона займається домашнім господарством, спиртні напої не вживає. Зазначає, що не припиняла спілкування з дітьми, відвідувала їх у центрі соціально-психологічної реабілітації. Її донькам необхідна невідкладна медична допомога з огляду на проблеми із зором, тому таке рішення не відповідає інтересам дітей.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної або резолютивної частини.

Встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач з дітьми проживала без реєстрації в житловому будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 16.05.2017 року, 13.06.2017 року, 18.07.2017 року санітарний стан житла незадовільний, не створено жодних умов для проживання дітей та їх дозвілля.

Згідно інформації завідуючої Олексіївським ДНЗ «Капітошка» ОСОБА_8 від 01.09.2017 року діти ОСОБА_4 систематично не відвідували дошкільний навчальний заклад, а коли відвідували, то мали неналежний вигляд.

У зв'язку з невиконанням батьківських обов'язків, зловживанням спиртними напоями відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, що встановлено постановами Старосинявського районного суду Хмельницької області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП від 29.03.2016 року, 27.03.2017 року та постановою у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 178 КУпАП від 19.07.2017 року, постановою Летичівського районного суду від 12.01.2018 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Факт неналежного виконання нею батьківських обов'язків щодо своїх дітей підтверджується довідкою виконкому Старосинявської селищної ради від 27.03.2017 року, за якою вона не працює, веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається.

Ці ж обставини підтверджують довідки-характеристики № 365 від 14.06.2017, №463 від 20.07.2017 року, видані виконкомом Старосинявської селищної ради щодо ОСОБА_4

Згідно з висновком Старосинявської райдержадміністрації як органу опіки та піклування від 04.09.2017 року №41/29-32-1837/2017 року відповідач систематично неналежно виконує батьківські обов'язки, не дбає про здоров'я та розвиток дітей, тому прийнято рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам дітей.

Рішенням Старосинявського районного суду у справі №684/273/16-ц від 07.06.2016 року за позовом органу опіки та піклування Старосинявської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що заявлявся до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав з тих же підстав, в позові відмовлено та попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей; покладено на Старосинявську районну державну адміністрацію як орган опіки і піклування контроль за виконанням нею батьківських прав.

Неналежне виховання дітей підтверджується також інформацією адміністрації Кам'янець-Подільського обласного дитячого спеціалізованого санаторію №75 від 27.08.2018 року, про те, що діти знаходились на оздоровленні в санаторії з 17.11.2017 року по 02.07.2018 року та за весь період перебування дітей в санаторії, мати провідала дітей один раз, в телефонному режимі спілкувалася декілька разів.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дітей, рішення про позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд, зважаючи на таке.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 21 грудня 1995 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з пунктом другим частини першої ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька.

За змістом пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_4 нехтувала своїми батьківськими обов'язками, не піклувалася про здоров'я та безпеку своїх дітей, їх навчання, фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя.

При цьому ОСОБА_4 не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона несвідомо нехтувала своїми батьківськими обов'язками чи належно їх виконувала з об'єктивних (поважних) причин.

Посилання апелянта на те, що подані позивачем докази стосуються періоду до 2018 року і є неактуальними, оскільки з 2018 року змінилися обставини її життя та поведінка, всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах, тому не приймаються апеляційним судом до уваги.

В свою чергу відсутність змін у ставленні до виховання дітей, неналежне піклування та догляд за ними після ухвалення 07.06.2016 року рішення Старосинявського районного суду у справі №684/273/16-ц за аналогічним позовом Старосинявської районної державної адміністрації в інтересах дітей до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, яким її попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, з очевидністю свідчить про те, що остання проігнорувала вимогу суду та продовжувала свідомо нехтувати своїми батьківськими обов'язками.

Про це свідчить і факт відібрання дітей від ОСОБА_4 у листопаді 2017 року розпорядженням Старосинявської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування внаслідок створення безпосередньої загрози для здоров'я дітей, що не заперечується сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 впродовж більше року з часу відібрання дітей до ухвалення оскаржуваного рішення лише двічі провідувала їх, що не свідчить про прагнення матері підтримувати зв'язки з дітьми та спілкуватися з ними.

Висловлені апелянткою наміри забезпечити медичну допомогу дітям, зважаючи на їх проблеми із зором, за відсутності даних про належне піклування нею про здоров'я дітей до їх відібрання, також не свідчать про невідповідність прийнятого рішення інтересам дітей.

Встановивши триваючий характер ухилення ОСОБА_4 від виховання своїх дітей та невиконання нею вимоги суду змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків суд, першої інстанції забезпечив справедливу рівновагу між інтересами дитини та застосуванням у справі такого крайнього заходу впливу до ОСОБА_4 як позбавлення її батьківських прав, і такий висновок прийнято з урахуванням вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з метою захисту прав і свобод дитини.

Разом з тим, вирішивши позбавити ОСОБА_4 батьківських прав, суд першої інстанції не вирішив питання влаштування її дітей, які фактично позбавлені батьківського піклування.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 167 СК України врегульовує питання влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Встановлено, що орган опіки та піклування не звертався до суду з поданням про призначення опікуна малолітнім дітям.

Відтак відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 слід передати на опікування органу опіки та піклування - Старосинявській районній державній адміністрації.

Суд першої інстанції в цій частині не в повній мірі з'ясував обставини та не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції слід змінити, доповнивши його резолютивну частину абзацом відповідного змісту.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2018 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення абзацом такого змісту:

Передати малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, на опікування органу опіки та піклування - Старосинявській районній державній адміністрації.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М.Костенко