Справа № 2-2291/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Сікорська Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Херсонського відділу банку, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Херсонського відділу банку, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України.

Заяву обґрунтовує тим, що 11.03.2019 р. прикордонною службою відділу прикордонної служби «Львів-аеропорт», йому було відмовлено у виїзді з України, на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.04.2010 р. у справі №6-83/10, про що йому було видане, відповідне рішення. Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.04.2010 р., за якою подання головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Херсонській області, ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, було задоволено, ОСОБА_1 був обмежений у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до моменту виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона № 2-2291 від 16.06.2009 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором перед ВАТ «Державний ощадний банк України». Управлінням державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області надана відповідь, що виконавче провадження, було завершено 06.08.2010 р., у зв`язку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, в рахунок боргу, яке не було реалізоване під час виконання рішення суду. Виконавче провадження знищено. На примусовому виконанні виконавчий лист № 2-2291/09, виданий Дніпровським районним судом м. Херсона 16.06.2009 р. не знаходиться. Стягував відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення, за відсутністю іншого майна, на яке можливо звернути стягнення, арешт з майна знімається і вживаються всі заходи щодо зняття обмежень із боржника, в тому чисті і виїзду за межі України, застосоване судом за поданням державного виконавця у примусовому виконанні саме цього виконавчого документа.У зв`язку з наведеним просить задовольнити заяву та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі стосовно ОСОБА_1 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали заяву та просили задовольнити з підстав, які викладених у ній.

Представник стягувана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення заяви, у зв`язку з тим, що заявник не виконав зобов`язання перед стягувачем.

Державний виконавець Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренко М.Ю. у судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Дослідивши заяву з доданими матеріалами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.03.2019 року прикордонною службою відділу прикордонної служби «Львів-аеропорт» Жечеву О.О. було відмовлено у виїзді з України, на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.04.2010 р. у справі №6-83/10.

Згідно відповіді від 18.04.2019 року №13552 Дніпровського районним відділом ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області виконавчі документи, які були на виконанні у ДВС, повернуті стягувачу, на підставі п.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», подання про обмеження боржника у виїзді за межі України, державний виконавцем до суду не направлялось, копія відповіді за № 13552 від 18.04.2019 р. долучається.

Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надана відповідь, на запит адвоката, у листі за № 3725/02.2-25 від 03.06.2019 р., що виконавче провадження № 14325925 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2291 виданого 16.06.2009 р. Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанку» боргу на загальну суму 205729,74 грн., було завершено 06.08.2010 р. на підставі п.3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, в рахунок боргу, яке не було реалізоване під час виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснене частково, повертається стягувану у разі, якщо: стягував відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване підчас виконання рішення.

Аналогічна норма міститься у п.3 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 р.).

Згідно відповіді від 18.04.2019 року №13552 Дніпровського районного відділу ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області та відповіді від 03.06.2019 року №3725/02.0-25 Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області - виконавчий лист №2-2291 виданий Дніпровським районним судом м. Херсона від 16.06.2009 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк» 205729,74 грн., в якому було застосовано обмеження відносно боржника, повторно до примусового виконання не передавався. Саме виконавче провадження знищено, із-за сплину терміну його зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції 2016 р.), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрати виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку з закінченням виконавчого провадження.

Судом встановлено і пітверджується учасникам, що на час розгляду справи на примусовому виконанні виконавчих проваджень.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суд вбачає, що заборона виїзду за кордон України позбавляє права заявника в повній мірі користуватися своїми конституційними правами.

Згідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 10 Закону передбачено заходи примусового виконання рішень які є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не ухиляється від віконання судового рішення, стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, в рахунок боргу, отже заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Херсонського відділу банку, про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, покладеного ухвалою Дніпровського районного суду від 08.04.2010 року у справі №6-83/10.

Ухвалу, після набрання законної сили, направити для виконання до Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.М.Єпішин