Справа № 165/1755/18
Провадження № 2/165/53/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, суд,

встановив:

11 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за рішенням Нововолинського міського суду від 10 січня 2011 року з нього в користь колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що його матеріальний стан змінився, з 13 березня 2015 року він звільнений з роботи. Оскільки не працює, тому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в рішенні суду він можливості не має. Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 10 січня 2011 року з нього в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 частини його доходу (заробітку) до 1/8 частини його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримав (а.с.40).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, подала до суду письмову заяву в якій позов не визнала. Просила врахувати, що ОСОБА_1 працює за кордоном, має високий дохід, додаткових коштів на утримання їх спільного сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Крім того, в неї на утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, що ставить її в край скрутне матеріальне становище, а не позивача як зазначає останній (а.с.41)

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Нововолинського міського суду від 10 січня 2011 року з позивача в користь колишньої дружини - відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно копії трудової книжки позивача встановлено, що ще в березні 2015 року ОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням з КП «Нововолинськтеплокомуненерго» ЖКО Нововолинської міської ради (а.с.9-10).

На даний час відповідач ОСОБА_2 (а.с.44) перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.43). Від цього шлюбу вони мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42).

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня складає 2027 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3 роз'яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, наведені вище обставини та дослідженні докази суд не вважає беззаперечним фактом того, що матеріальний стан позивача погіршився, а тому, в розумінні положень ст.192 СК України це не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду.

Крім того, звільнення позивача відбулось з його власної ініціативи і враховуючи те, що непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності інших доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів, позивач не надав жодного доказу того, що він шукає роботу і як наслідок перебуває на обліку у відповідному відділі центру зайнятості, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог, які б давали підстави вважати, що його майновий стан погіршився.

Відтак, суд з врахуванням того, що саме на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина від іншого шлюбу, при цьому обовязок по утриманню сина ОСОБА_3 покладений рівною мірою на обох батьків (позивача та відповідача), тому, не знаходить підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів і застосування до спірних правовідносин вимог ст.192 СК України.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з позивача ОСОБА_1 в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.272, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.180, ст.181, ст.182, ст.183, ст.192 Сімейного кодексу України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Нововолинськ, Волинська область до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, м. Нововолинськ, про зменшення розміру стягуваних аліментів, відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Нововолинськ, Волинська область в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк