номер провадження 2/558/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 лютого 2019 року Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі :

одноосібно судді Олексюк А.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1,

сторони по справі: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики в сумі 21624,30 грн., яка складається з 15001,75 грн. основного боргу, 2120,79 грн. 15% процентів передбачених договором, 424,16 грн. - три проценти річних від простроченої суми та 4077,60 грн. пені, а також судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона 16 травня 2017 року за договорами позики передала позичальнику ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 500 дол. США. На підтвердження при фактичному одержанні вказаних сум, позичальником надано розписку від 16.05.2017 року. У даній розписці відповідач зобовязалася повернути кошти до 20 червня 2017 року. Однак, на сьогодні відповідач свої грошові зобовязання передбачені договором щодо повернення позики не виконала, порушивши строки повернення суми коштів.

Позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь 575 доларів США, що за офіційним курсом Національого банку України гривні до долара США станом на час пред"явлення позову становить 15001,75 грн.

Крім того, позивачка просить стягнути 15% річних, які встановлені за договором позики і становлять 2120,79 грн., 3% річних, що передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України і становлять 424,16 грн. та пеню за за несвоєчасне невиконання грошових зобов"язань в розмірі 4077,60 грн.

Позивачка на розгляд справи не з"явилась, звернулась до суду з заявою про проведення розгляду справи без її участі у зв"язку з віддаленістю місця її проживання з місцем розташування суду. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. У випадку неявки відповідачки в судове засідання, позивачка надала згоду, щоб справу було розглянуто в порядку заочного розгляду.

Відповідач на розгляд справи не з»явилася, хоча належним чином була неодноразово повідомлена про дату, час і місце судового засідання /а.с.40, 42, 48/ . Про причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомила, клопотань про проведення судового розгляду справи без її участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала.

За таких обставин, за наявної згоди позивачки, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, підтвердженням укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 позичила у ОСОБА_2 16 травня 2017 гроші в сумі 500 дол. США під 15 % річних /а.с.7/. Факт передачі позивачем грошових коштів ОСОБА_3 в якості позики та прийняття цих коштів останньою сторонами не заперечується.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При таких обставинах, відповідачка зобовязана на підставі ст.ст.1048, 1049 ЦК України, повернути в строк до 20 червня 2017 року грошові кошти в розмірі 500 доларів США та 15 відсотків, разом 575 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США на момент звернення до суду з позовом складає 15001,75 грн.+2120,79=17122,54 /а.с.7/.

За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобовязання. У цьому разі відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України тобто сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідачка зобовязана сплатити позивачці суму позики згідно розписки в розмірі 15001,75 грн., 15% річних, що складає 2120,79 грн., 3% річних від простроченої суми боргу, що становить 424,16 грн.

Позивачка у позовній заяві просить стягнути з відповідачки на її користь неустойку (пеню) в розмірі 4077,60 грн., посилаючись при цьому на норму ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань".

Згідно ст.3 вище вказаного Закону, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчисюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку

України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст.1 Закону, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що

встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Як вбачається з розписки про позику коштів наданих ОСОБА_2 ОСОБА_3, сплату пені в розписці не передбачено. Отже, позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідачки пені за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань задоволенню не підлягають.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася також на положення ст.ст. 525, 536, 1046, 1047, 1048, 1049 Цивільного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Позивачем по справі сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату судового збору. Даний розмір є мінімальним розміру сплати судового збору встановленого для фізичних осіб. У зв"язку з цим , суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки сплачену нею суму судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 280-283 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) заборгованість за договором позики16 травня 2017 року в розмірі 17546,70 грн. (сімнадцять тисяч п"ятсот сорок шість гривень 70 копійок) та 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи , якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.02.2019 року.

СУДДЯ