РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/21148/18

Провадження № 22-ц/4815/1642/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В., секретар судового засідання Тхоревський С.О.,

учасники справи:

позивач: - ОСОБА_1 ,

відповідач: - фізична особа-підприємець

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Скляр Мариною Сергіївною на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року про призначення експертизи (постановлену у складі судді Тимощука О.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим, що 29 грудня 2015 року між ним та Відповідачем був укладений усний договір купівлі-продажу чотирьох пелетних пальників та було отримано від нього кошти в сумі 5035 (п`ять тисяч тридцять п`ять) євро за придбання опалювального обладнання. На підтвердження їхньої домовленості, а також отримання від нього коштів, Відповідачем була надана розписка.

Відповідно до наданої розписки, Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар до 02 березня 2016 року. В іншому випадку зобов`язувався повернути кошти за непоставлений товар.

У випадку не поставки товару та неповернення коштів у вказаний строк, Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти за товар з відсотками, а саме по 10 % за кожен календарний місяць.

Станом на день звернення до суду Відповідач своїх зобов`язань не виконав.

Просив суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 681359,65 грн.

24 жовтня 2019 року в підготовчому судовому засіданні та 13 листопада 2019 року представником Відповідача адвокатом Дяденчуком А.І. було заявлено клопотання про призначення судової технічної експертизи давності документа.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Дяденчука А.І. про призначення судової технічної експертизи давності виконання документа у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Призначено у справі судову технічну експертизу давності виконання документа.

На вирішення технічної експертизи документів, експерту поставити наступні питання:

1. Чи відповідає давність виконання документа розписка від 29.12.2015 року вказаній в ньому даті (29.12.2015 року)?. Якщо не відповідає, то у який період часу був виконаний надрукований текст розписки від 29.12.2015 року?

2. Чи відповідає часу нанесення відтиску печатки «Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , НОМЕР_1 » та здійснення підпису даті виготовлення документа розписка від 29.12.2015 року?

3. Чи виготовлені фрагменти надрукованого тексту розписки від 29.12.2015 року, підпису від імені особи ( ОСОБА_2 ) та печатки «Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , НОМЕР_1 » в один період часу чи у різний?

4. Якщо фрагменти надрукованого тексту розписки від 29.12.2015 року, підпису від імені особи ( ОСОБА_2 ) та печатки «Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , НОМЕР_1 » виконані у різний час, то що було виконано раніше надрукований текст, підпис чи здійснено відтиск печатки?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалу мотивовано тим, що в обґрунтування своїх заперечень Відповідач зазначав, що розписка, копія якої долучена до позовної заяви, є підробленою Позивачем (або іншими невідомими особами), оскільки вказана розписка не була складена Відповідачем та грошових коштів ОСОБА_2 від Позивача на її підставі не отримував. Заперечуючи проти складення розписки, Відповідач вказував, що залишив Позивачу чистий аркуш паперу з відтиском печатки та підписом з метою складення в майбутньому договору купівлі-продажу, а не для складення спірної розписки про отримання коштів.

Тобто, суд враховує, що належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував факт складення розписки від 29.12.2015 року саме ФОП ОСОБА_2 , а також складення її в один період часу з нанесенням друкованого тексту та відтиску печатки, може бути висновок технічної експертизи давності документів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, 28.11.2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Скляр М.С. подано апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заявлене клопотання про призначення судової технічної експертизи представником Відповідача адвокатом Дяденчуком А.І. викладено та долучено до справи у письмовому вигляді нашвидкоруч, протягом десяти хвилин перерви, наданої судом під час судового засідання. Зміст клопотання не містить належного обґрунтування та підстав, також містить виправлення.

Згідно до гл. 3 ЦПК України, якою врегульовані питання та межі підготовчого судового засідання, клопотання про проведення експертного дослідження в межах цивільної справи вирішується на стадії підготовки до судового розгляду.

Таким чином, 24.10.2019 року, 13.11.2019 року, подавши у письмовому вигляді та, долучивши до справи зазначене клопотання, представником Відповідача адвокатом Дяденчуком А.І., останнє подано після закінчення підготовчих дій.

Подання та долучення до справи стороною Відповідача вищевказаного клопотання про проведення технічної експертизи документа після закінчення підготовчих дій є невиконанням процесуальних обов`язків, що передбачені кодексом або визначені суддею, що розцінюється як зловживання Відповідачем процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Крім того, текст оскаржуваної ухвали не відповідає та суперечить дійсним обставинам справи, повністю протирічить обґрунтуванням представника Позивача, викладеним в запереченні на клопотання Відповідача про призначення технічної експертизи документа.

Судом першої інстанції враховано як належний доказ сумнівні твердження Відповідача з приводу того, що Відповідачем, нібито для потреб взаємного бізнесу було надано Позивачу чистий аркуш паперу з відтиском печатки та особистим підписом Відповідача, яким Позивач нібито скористався та надрукував на ньому текст розписки.

Натомість доводи Позивача щодо пропуску процесуального строку для подання стороною Відповідача клопотання про призначення технічної експертизи документа, а також наявність у Позивача оригіналу розписки та недоведеність саме Відповідачем виконання грошового зобов`язання перед Позивачем щодо повернення йому боргу не враховані та відхилені судом першої інстанції.

Просила скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є висновок експерта.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 року № 4038-XII, "Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (далі "Інструкція").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу у справі.

Оскільки предметом спору є стягнення заборгованості, обов`язок по поверненню якої підтверджується розпискою, для визначення давності якої необхідними є спеціальні знання, судом обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи у справі.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності зробленого судом першої інстанції висновку про необхідність призначення у справі експертизи.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Скляр Мариною Сергіївною залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич