Справа № 680/726/19
№2/680/409/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" грудня 2019 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Яцини О.І.,

за участі секретаря судового засідання Стандрійчук М.П.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

установив:

9 жовтня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов мотивувала тим, що 20 листопада 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Позивачка проживає із сином окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_3 , однак може кошти надавати, оскільки працює у м. Києві та отримує заробітну плату близько 9000 грн.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 14 годину 30 хвилин 30 грудня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду відзив на позов, в якому вказав, що ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2019 року вже відкрито провадження у справі за аналогічним позовом, тому провадження у справі має бути закрито. Позов визнав частково, зазначив, що згодний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

У вступному слові позивачка ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначив, що працює на сезонних роботах, в осінньо-зимовий період отримує мінімальну заробітну плату, а в весняно-літній - значну вищу заробітну плату. Вказав, що добровільно надає кошти на утримання сина, зокрема, купував велосипед, самокат, планшет, іграшки та інше. Вказати, яку суму коштів він витрачає на утримання сина щомісячно не зміг.

Суд, заслухавши сторони, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, установив наступні фактичні обставини.

20 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 листопада 2017 року (а.с.7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 січня 2014 року (а.с.8).

Малолітній ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 160009 від 9 жовтня 2019 року (а.с.9).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною першою статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2019 року визначено у розмірі 1626, 00 грн, з 01 липня 2019 року- 1 699, 00 грн, з 01 грудня 2019 року - 1779, 00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачка ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог щодо необхідності стягнення аліментів на малолітнього сина вказала про обов`язок відповідача, який є працездатним та отримує доходи утримувати сина.

Суд вважає такі доводи обґрунтованими, з огляду на пряму вказівку на це у статті 180 СК України.

Водночас стосовно посилань позивачки на те, що вона позбавлена можливості працювати, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що малолітній син позивачки ОСОБА_3 досяг трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у якій перебувала позивачка закінчилась. Тому остання не позбавлена можливості для працевлаштування. Доказів перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку позивач не надала. Відповідно підстав, які позбавляють позивачку можливості працювати суд не встановив.

Відповідач ОСОБА_2 хоча в судовому засіданні позов не визнав, однак у відзиві на позов вказав, про можливість сплати аліментів на сина у мінімальному розмірі, визначеному законом. Також вказав, що він приймає участь в утриманні дитини, - купує одяг, іграшки та інше.

Зазначені обставини позивачка у судовому засіданні визнала.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що утримання дитини, це не право, а обов`язок батьків щодо дитини, якій таке утримання необхідне для підтримання життєдіяльності (їжа, одяг, лікування тощо).

Посилання відповідача на те, що він добровільно утримував дитину не є підставою для відмови у стягненні аліментів на неповнолітню дитину, оскільки сторони самі визначають спосіб виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Сплата аліментів у добровільному порядку, відбувається за домовленістю батьків, в тому числі шляхом укладення письмового, нотаріально посвідченого договору, однак сторони такої домовленості не досягли, доказів протилежного суду не надано.

Оскільки малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 є її батьком та на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд вважає підставним стягнення аліментів з відповідача на сина ОСОБА_3 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, який на даний час працює, отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 4173 грн, є працездатним, даних про негативний стан його здоров`я судом не здобуто, інших утриманців немає, взаємний обов`язок обох батьків по її утриманню та інтереси дитини, яка потребує матеріальної допомоги, тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим встановлення аліментів у розмірі 1500 грн щомісячно.

Суд вважає, що доводи відповідача ОСОБА_2 , викладені у відзиві на позов щодо необхідності закриття провадження у справі, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки суд встановив, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у справі №680/442/18 залишено без розгляду за заявою позивачки, тому підстав для закриття провадження у даній справі не встановлено.

Також суд вважає, такою, що не відповідає нормам закону вимогу позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки позивачка чітко визначила розмір аліментів у твердій грошовій сумі (фіксованій сумі) і він перевищує мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину.

Частина друга статті 182 СК України застосовується при стягненні аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і слугує для захисту прав та інтересів дитини у разі недостатності заробітку платника аліментів для стягнення мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 76-81,89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 (одну тисячу п`ятсот ) гривень щомісячно, починаючи з 9 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині -відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. судового збору (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 грудня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Суддя О. І. Яцина