Провадження № 22-ц/812/623/19 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Миколаїв

справа № 1423/18045/12

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Кушнірової Т.Б.,

із секретарем Лептугою С.С.,

переглянувши в апеляційному порядку скаргу

ОСОБА_1

на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О., та скасування постанови про накладення арешту на заробітну плату

у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до

ОСОБА_3 та ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 12 лютого 2019 року суддею Гуденко О.А. в приміщенні цього ж суду (повну ухвалу складено цього ж дня),

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2013 року на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто 170 082, 25 грн. кредитної заборгованості та по 850 грн. судових витрат. Відкрито виконавче провадження.

11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. (далі - приватний виконавець) від 4 грудня 2018 року про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 На підставі цієї постанови арештовано її рахунок в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», на який перераховується заробітна плата з Миколаївської митниці ДФС.

Посилаючись на те, що Миколаївська митниця здійснює передбачені законом відрахування з її заробітної плати на виконання судового рішення, а накладення арешту на цей рахунок позбавило її з донькою єдиного джерела існування, ОСОБА_1 просила скасувати арешт з грошових коштів, що знаходяться на зарплатному рахунку № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_2) в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», накладений постановою приватного виконавця від 4 грудня 2018 року з порушенням вимог трудового та виконавчого законодавства.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову приватного виконавця від 4 грудня 2018 року скасовано в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме заробітну плату, що міститься на рахунку НОМЕР_3/НОМЕР_2 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким скасувати арешт з цього рахунку. Апелянт посилається на те, що скасування арешту з заробітної плати на цьому рахунку, як то зазначено в рішенні, не дає їй можливості вільно користуватись іншими виплатами, здійсненими за місцем роботи, якими є виплати у зв'язку із відпусткою, премія, надбавки, лікарняні тощо.

Правом відзиву на апеляційну скаргу учасники спору не скористались.

В судове засідання апеляційного суду приватний виконавець та інші учасники спору не з'явились. При час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Справу розглянуто за участю заявника ОСОБА_1

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в силу частини 1 статті 5 Закону «Про виконавче провадження» (далі - Закон) покладається, в тому числі, й на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 56 Закону).

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (частина 2 цієї статті).

Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації та інші здійснюють відрахування з заробітної плати і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, про що щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (частина 1 статті 69 Закону).

Порядок та розмір відрахувань із заробітної плати встановлено статтею 70 Закону, правилами якої визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими (крім аліментів) видами стягнення - 20 відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2014 року, з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто 170 082, 25 грн. кредитної заборгованості та по 850 грн. судових витрат (а.с. 50-51, 132-133).

17 липня 2014 року на підставі судового рішення видано виконавчій лист, за яким приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 57477173.

Постановою приватного виконавця від 4 грудня 2018 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 в будь-якій грошовій одиниці та валюті на всіх рахунках в усіх банківських та інших фінансових установах, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника та належать боржнику в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, а саме 188 025, 20 грн. (а.с. 185).

Відомостей про наявність у ОСОБА_1 коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, крім спірного рахунку, або достатнього майна для покриття кредитної заборгованості в повному обсязі, матеріали справи не містять.

Постановою приватного виконавця від 5 грудня 2018 року стягнення кредитної заборгованості звернуте на доходи боржника ОСОБА_1, які вона отримує у Миколаївській митниці ДФС. Постановлено здійснювати відрахування з усіх видів доходів боржниці у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 188 025, 20 грн. (а.с. 186).

За даними ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я ОСОБА_1 відкрито картковий зарплатний рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2 (а.с.187,188).

На цей картковий рахунок Миколаївською митницею ДФС перераховується заробітна плата ОСОБА_1 після проведення утримання 20 відсотків заробітної плати відповідно до постанови приватного виконавця від 5 грудня 2018 року (а.с.189).

Отже, на картковий рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надходять грошові кошти після утримання установою, де працює заявниця, максимально можливих сум на погашення заборгованості за судовим рішенням. Тому на ці залишкові грошові кошти стягнення кредитного боргу вже не звертається.

Неможливість виконання рішення суду за рахунок грошових коштів, які перераховуються митницею на зарплатний рахунок ОСОБА_1, позбавляють змісту арешт цього рахунку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення прав боржниці ОСОБА_1 накладенням арешту на картковий рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», здійсненим банком на підставі постанови виконавця від 4 грудня 2018 року.

Разом з тим, скасовуючи постанову виконавця від 4 грудня 2018 року в частині накладення арешту на заробітну плату, що знаходиться на цьому рахунку, суд першої інстанції не звернув належної уваги на повноваження суду відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК.

За правилами цієї норми у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення неправомірними і зобов'язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Повноваження виконавця на зняття арешту, зокрема, зі спірного рахунку, передбачене частиною 5 статті 59 Закону.

Крім того, Миколаївська митниця ДФС перераховує на картковий зарплатний рахунок і інші гарантовані та компенсаційні виплати.

Питання щодо можливості або неможливості звернення стягнення на ці кошти (кожен вид окремо) вирішується підприємством, установою, організацією, які виконують постанову виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, відповідно до закону.

Отже, всі ті кошти, а саме заробітна плата, гарантовані та компенсаційні виплати, які перераховує митниця після всіх відрахувань на картковий зарплатний рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2, не забезпечують виконання судового рішення, а тому їх арешт має бути скасований приватним виконавцем.

При цьому на картковому рахунку, який насамперед призначається на перерахування заробітної плати, можуть знаходитись і інші кошти, перераховані іншими особами. На такі кошти вище викладені висновки не розповсюджуються. Тому зняття арешту зі спірного рахунку, як того вимагає заявниця, без врахування відправника не відповідає вимогам виконавчого законодавства.

Таким чином, зобов'язання щодо зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1/НОМЕР_2, стосується грошових коштів, перерахованих Миколаївської митницею ДФС.

Керуючись статтями 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 лютого 2019 року змінити, виклавши в наступній редакції.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. від 4 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57477173 в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять від Миколаївської митниці ДФС на рахунок НОМЕР_3/НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я ОСОБА_1.

Зобов'язати приватного виконавця Куліченка Дмитра Олександровича скасувати арешт грошових коштів, які перераховуються Миколаївською митницею ДФС на рахунок № НОМЕР_1/НОМЕР_2, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Т.Б.Кушнірова

---------------------------------

Повну постанову складено 12 квітня 2019 року.