ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4408/19 Справа № 199/653/19 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2019 року представник позивача адвокат Полтавець Т.О. звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1, де третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Тетяна Сергіївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відшкодування матеріальних збитків.

Одночасно з позовною заявою представником позивача також подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що позовними вимогами у даній справі є також повернення грошових коштів за квартиру АДРЕСА_2 на суму 649 427 грн. і оскільки є всі підстави вважати, що відповідач може здійснити відчуження майна, що унеможливить виконання рішення суду у випадку прийняття його на користь позивача, подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року заяву задоволено та ухвалено забезпечити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, відшкодування матеріальних збитків; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Ухвала суду мотивована тим, що з'ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача Полтавець Т.О. заявленим позовним вимогам, а також оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого представник позивача звернувся до суду, вважав можливим задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, що відповідач вживає заходи щодо відчуження квартири, а також не надано доказів існування ризиків невиконання рішення у даній справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що з'ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача Полтавець Т.О. заявленим позовним вимогам, а також оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого представник позивача звернувся до суду, вважав можливим задовольнити заяву про забезпечення позову та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову по даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1322 від 27 березня 2018 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, що відповідач вживає заходи щодо відчуження квартири, а також не надано доказів існування ризиків невиконання рішення у даній справі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки предметом позову є визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко