Березівський районний суд Одеської області
13.11.2019
Справа № 507/863/19
Провадження № 2/494/546/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судового засідання Авдєєвої С.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості», -
Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору б/н від 04 липня 2011 р., укладеному між сторонами на загальну суму 126 249 гривень 35 коп., та судові витрати по справі у розмірі 1 921 гривні.
Також, позивач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, згідно положень п.1 ч.6 ст.128 ЦПК України, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач до суду не з`явився, заяву на розгляд справи за його відсутності та відзив не подавав, суд приймає рішення у заочному розгляду справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
У судовому засіданні встановлено наступне.
04 липня 2011 р., між установою позивача та відповідачем був укладений договір №б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом у розмірі, встановленому договором.
Проте, відповідач не виконує прийняті на себе зобов`язання.
Так, станом на 31 травня 2019 р. за укладеним кредитним договором виникла прострочена заборгованість на загальну суму 126 249 гривень 35 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом 3 951 гривня 26 коп.;
заборгованість по процентам за користування кредитом з 16 квітня 2013 р. по 30 травня 2018 р. 122 298 гривень 09 коп.
Вивчивши матеріали справи, на підставі представлених сторонами доказах, та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Як встановлено у судовому засіданні позивач, як позикодавець надав грошові кошти (кредит), а відповідач, як позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти зі сплатою відсотків за користування кредитними грошима.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та у порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Таким чином, суд вважає що відповідач своїм невиконанням умов кредитного договору порушив прийняті на себе зобов`язання, а згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання виникають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
З огляду на вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним між сторонами.
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості» - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно п.15 та підпункту 15.5 Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя ________________________________________________-