Справа № 462/1870/19 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2096/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 462/1870/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2019 року ухваленого судом у складі суді Галайко Н.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

25.03.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнював до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та просить стягнути додатково з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 49 966, 67 грн. та з ОСОБА_1 . 30 336, 31 грн. майнової шкоди, 20 000 моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 16.09.2018 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra (державний номерний знак НОМЕР_1 ) у с. Нагоряни по вул. Наливайка, 14, здійснила зіткнення із належним позивачу припаркованим автомобілем Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ) в наслідок чого позивачу було заподіяно майнову шкоду. 09.10.2018 року постановою Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, позивач зазначає також, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без водійських прав. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Astra (державний номерний знак НОМЕР_1 ) не зважаючи на іноземну реєстрацію транспортного засобу було застраховано згідно із полісом PL/02/35446117 строком дії до 01.02.2019 року «Зелена карта». Позивач у передбачений законом строк звернувся із заявою до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про виплату страхового відшкодування. Для визначення розміру страхового відшкодування на замовлення ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» проводилися дві експертні оцінки щодо пошкодженого автомобіля Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ), за результатами яких складено звіт, проте позивачу було відмовлено у наданні копій цього звіту, лише у відповідь на адвокатський запит було надано відповідний звіт. У зв`язку із тривалим проведенням експертних оцінок, які проводилися на замовлення ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», позивач самостійно звернувся до ТОВ «Експертиза» для проведення товарознавчого дослідження за результатами якого, було складено висновок експертного товарознавчого дослідження № 247. 12.12.2018 року позивачу було виплачене страхове відшкодування у сумі 49 333, 33 грн. (з вирахуванням комісії 246, 67 грн), тому фактична сума одержаного страхового відшкодування становить 49 086, 66 грн. Відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу було здійснено лише після надходження до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» адвокатського запиту попри своєчасність надання квитанцій про сплату послуг евакуатора. Позивач зазначає, що згідно висновку № 247 від 10.10.2018 року сума страхового відшкодування мала б становити 128 836, 31 грн. Беручи до уваги той факт, що ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплатила позивачу 49 333, 33 грн. страхового відшкодування та 700 грн. витрат на евакуатор, тому ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зобов`язана сплатити ще 49 966, 67 грн. Окрім цього, зазначає, що враховуючи, що ОСОБА_1 завдала йому шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика, тому вона має сплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування та суму за проведення експертного товарознавчого дослідження, а саме 30 336, 31 грн. та 20 000 грн. моральної шкоди. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що в час ДТП вони святкували весілля сина, що спричинило сильне хвилювання, душевні переживання та стрес для нього, його сім`ї та гостей. Був зіпсований святковий настрій. Святкування продовжувалось на наступний день, однак він не міг бути присутній на ньому, оскільки займався евакуацією автомобіля та поданням документів до страхової компанії. Спричинене відповідачкою ДТП не дало йому можливості бути присутнім поряд з сином в один з найважливіших днів його життя.

11.05.2019 року відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву,який мотивує тим, що долучений позивачем висновок № 247 експертного автотоварознавчого дослідження, не є висновком експерта та доказом в розумінні ст. 76 ЦПК України. Зазначає, що при складанні висновку експерт не був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; огляд пошкодженого транспортного засобу проводився за відсутності відповідача, що ставить під сумнів об`єктивність проведення огляду та складання висновку. «Висновок експертного дослідження» не є тотожним поняттям «висновок експерта», тобто, висновок експертного дослідження, який долучений позивачем не може вважатися належним та достовірним доказом. Окрім цього, відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. вважає безпідставним, а щодо стягнення 1 500 грн. за проведення експертного товарознавчого дослідження, вважає, що таке повинно стягуватися згідно ст. 141 ЦПК з обох відповідачів. Крім цього, просила розгляд справи здійснювати з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до вимог ст.279 ЦПК судом відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, оскільки справа є малозначною, повне та всебічне встановлення обставин справи можливе за дослідженням наявних у справі доказів.

17 травня 2019 року представником позивача до суду подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що доводи відповідача, зазначені у відзиві, є необґрунтованими та спростовуються наданими позивачем доказами. Зазначає, що експерту Галамаю Я. І. відомо про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, оскільки він є судовим експертом і має відповідну кваліфікацію. Його висновок відповідає вимогам, вказаним у ЦПК України. Натомість експертні висновки про оцінку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є висновками експертів. Відповідач ОСОБА_1 не була присутня під час проведення цих експертних досліджень, відомості про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як про судових експертів, відсутні. Позивач не уповноважував ні аварійного комісара ОСОБА_5 , ні контактну особу, ні ПрАТ «СК «ПЗУ України» на продаж його автомобіля на аукціоні.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 додаткове страхове відшкодування у розмірі 49 966 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 28 836 (двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 983 (дев`ятсот вісімдесят три) грн. 93 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам про стягнення матеріальної шкоди.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн. 43 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 430 (чотириста тридцять) грн. 25 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам про стягнення моральної шкоди.

Рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди в розмірі 28836,31 грн. оскаржила відповідач ОСОБА_1 .Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленим, а тому таким, що підлягає скасуванню. При визначенні розміру відшкодування, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд брав за основу Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 247 від 10 жовтня 2018 року згідно якого, встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу, власником якого є Позивач, становить 175 392, 15 грн., а ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу складає 46 555, 84 грн., а тому, сума страхового відшкодування становить 128 837, 39 грн. (175 392, 15 грн. ринкова вартість транспортного засобу - 46 555, 84 грн. ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу).При цьому, суд критично поставився та залишив поза увагою Звіт № 808-894 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19.10.2018р. та Звіт про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 669/11/18 від 25.11.2018р., копії яких були надані Позивачу Відповідачем 1. Тобто, основними складовими для визначення суми страхового відшкодування, відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є ринкова вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. В свою чергу, щодо ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу (ліквідаційної вартості працездатних складових пошкодженого транспортного засобу), яка згідно Висновку експертного дослідження становить 46 555, 15 грн. (п. 6 Висновку), зазначає, що всупереч п.7.20 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів експертом не проведене діагностування на Спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування, та визначено вартість технічно справних складників лише на підставі рахунку № від 10.10.2018р. виписаного ТОВ «Галавтосвіт» (арк. 31 Висновку) на суму 159 438 грн. без ПДВ, який не містить відомостей про результати діагностування/дефектування, а лише вказує на вартість запасних частин та матеріалів. В розділі 2 Висновку експертом зазначено перелік пошкоджень автомобіля та його складників (арк. 6 Висновку), серед яких не вбачається пошкоджень: двигуна, коробки передачі, конденсатора кондиціонера, елементів деталей салону автомобіля. Вони також не зазначені в рахунку № від 10.10.2018р., а тому можна дійти висновку, що вищеперелічені деталі автомобіля були технічно справними і, оскільки, не відносяться до складників, які не підлягають оцінці відповідно до п. 22 Методики, їх вартість повинна була бути включена експертом до загальної вартості технічно справних складників. Іншими словами, чим більша вартість технічно справних складників ( у випадку включення вартості справних: двигуна, коробки передачі, конденсатора кондиціонера, елементів деталей салону автомобіля вона була значно більшою), тим більша ліквідаційна вартість працездатних складових автомобіля (вартість пошкодженого транспортного засобу) та менша сума страхового відшкодування. Невірне визначення суттєво впливає на розмір суми страхового відшкодування та покладає на неї обов`язок по сплаті майнової шкоди, розмір якої є завищеним. Процесуальні порушення полягали у тому, що суд відмовив в задоволенні клопотання про розгляд справи в загальному порядку та позбавив її можливості заявити клопотання про призначення експертизи, оскільки Звіти про оцінку та експертний висновок є суперечливими та містять достатньо порушень, що ставить під сумнів їхню достовірність. Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року в частині стягнення з неї майнової шкоди у розмірі 28 836, 31 грн.

Крім цього, після відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду без повідомлення учасників справи, відповідач подала клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників справи та клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

У клопотанні про призначення справи до розгляду з повідомленням учасників справи, відповідач зазначає, що у справі є необхідність призначення судової автотоварознавчої експертизи, призначення якої може бути вирішено лише при розгляді справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У клопотанні про призначення експертизи наводить тіж мотиви, що і в апеляційній скарзі, зокрема про те, що експертом в порушеня Метлдики невірно визначено вартість технічно справиних складників та відповідно ліквідаційну вартість працездатних складових автомобіля (ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу, що суттєво впливає на розмір суми страхового відшкодування та покладає на неї обов`язок по сплаті майнової шкоди, розмір якої є завищеним. Зазначає, що клопотання про призначення експертизи не подавала в суд першої інстанції, оскільки судом визначено малий строк на подання доказів.

Представник позивача ОСОБА_6 подав Відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги спрямовані на ухилення відповідача від відповідальності, незважаючи на те, що саме вона є винуватцем ДТП та у неї відсутні права на керування автомобілем. Зазначає, що на сторінці 11 висновку № 247 вказано, що транспортний засіб пройшов діагностування на спеціалізованому для даного КТЗ підприємстві автосервісу, а саме - Товаристві з обмеженою відповідальністю «Арія Моторе», яке є офіційним дилером автомобілів «Ніссан». В апеляційній скарзі наведено формулу обчислення ліквідаційної вартості без зазначення відповідних посилань на нормативні документи, у яких вона міститься. При визначенні вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, експерти розмежовують поняття працездатні та справні складники, які підлягають оцінці, і зв`язку із цим експертом визначені справні складники, які підлягають оцінці, що враховано при визначенні розміру матеріального збитку. Відповідач ОСОБА_1 не подавала жодних клопотань про призначення експертизи судом або про виклик експертів для подання усних пояснень щодо їх висновків, хоча ці права, передбачені ст. 43 ЦПК України, і вона не була їх позбавлена. Висновок Галамая Я.І. відповідає встановленим вимогам ЦПК України. Окрім цього, відповідно до ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року надати обґрунтований та об`єктивний висновок є обов`язком судового експерта, за невиконання якого він може бути притягнутий до відповідальності. Галамай Я.І. має кваліфікацію судового експерта, про що зазначено у відповідному висновку № 247, йому відомо про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, що повідомляється перед видачею Ліцензії.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням учасників та призначення експертизи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд дійшов висновку, що заявлені клопотання та апеляційна скарга до задоволення не підлягають.

Відхиляючи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд виходить з вимог ч.1 ст.369 ЦПК України,якою передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дана справа є малозначною, рішення оскаржується лише в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 28836,31 грн., у справі є достатньо доказів,які дають можливість суду ухвалити законне і справедливе рішення.

Клопотання про призначення експертизи, суд залишає без розгляду, оскільки в суді апеляційної інстанції таке може бути подано до закінчення підготовчих дій і призначення справи до розгляду, однак відповідач подала клопотання лише 25 жовтня 2019 року, в той час як підготовчі дії по справі закінчені ухвалою від 20 вересня 2019 року.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 оскаржує рішення лише в частині стягнення з неї матеріальної шкоди в розмірі 28836,31 грн. апеляційний суд переглядає рішення лише в цій частині.

Судом встановлено такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ), що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14).

16.09.2018 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra (державний номерний знак НОМЕР_1 ) у с. Нагоряни по вул. Наливайка, 14, порушуючи п. 2.3, 12.1 Правил дорожнього руху здійснила зіткнення із належним позивачу припаркованим автомобілем Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ) в наслідок чого позивачу було заподіяно майнову шкоду.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.10.2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.15).

Зазначена постанова відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України має преюдиціальне значення з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до страхового акту № PL-UA/2018/152 від 11.12.2018 року ліміт відповідальності страховика (страхова сума) за шкоду заподіяну майну становить 100 000 грн. (а.с.30).

Згідно звіту № SOS_-894 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 19.10.2018 року вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ) за станом на дату оцінки - 16.09.2018 року, становить 161 533, 33 грн. (а.с.49-53).

Згідно Звіту про розрахунок ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 669/11/18 від 025.11.2018 року - ринкова вартість пошкодженого автомобіля Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ) за станом на дату оцінки 16.09.2018 року, становить -112 200,00 грн. (а.с.34-43).

З Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 247 від 10.10.2018 року, який складений у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та Національного стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, встановлено, що ринкова вартість транспортного засобу Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ), власником якого є позивач ОСОБА_2 становить 175 392, 15 грн., а ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Nissan Tiida (державний номерний знак НОМЕР_2 ) складає 46 555, 84 грн. (а.с.94-105).

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 28836,31 грн. суд виходив з того, що зазначена сума є різницею між фактичним розміром щкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а тому підлягає стягненню з винної особи, що відповідає вимогам ст.1194 ЦК України .

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.

Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Подаючи до суду висновок №247 експертного автотоварознавчого дослідження складений судовим експертом Галамай Я.І. позивач дотримався вищенаведених норм процесуального закону щодо обов`язку подання доказів, натомість відповідач ОСОБА_1 не була позбавлена права подати суду висновок експерта проведений на її замовлення, чи протягом встановленого процесуальним законом строку подати суду клопотання про призначення експертизи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач була позбавлена такої можливості, оскільки суд відмовив у задоволенні її клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи є безпідставним, оскільки процесуальним законом перебачено право суду розглянути справу в порядку письмового провадження без проведення судового засідання, а сторони в свою чергу можуть звертатися до суду з письмовими клопотання, які вирішуються судом у письмовому провадженні.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що зазначений вище висновок експертного дослідження №247 є неналежним доказом є безпідставними, оскільки зазначений висновок містить обгрунтовані та об`єктивні відповіді на питання, які є предметом дослідження у даній справі, висновок відповідає вимогам ст.102 ЦПК України. Судовий експерт (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, пітвердив кваліфікацію судового експерта, що стверджується свідоцтвом №357 від 1997 року з наступними продовженнями.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно не взято до уваги звіти про оцінку виконані на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є необгрунтованими, оскільки згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи критично зазначені вище звіти, суд першої інстанції навів обґрунтовані мотиви їх відхилення, а апеляційний суд дослідивши зазначені звіти погоджується з такими. Доводи відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання на те, що експертом не було проведено діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу є голослівним, оскільки на сторінці 11 висновку № 247 вказано, що транспортний засіб пройшов діагностування на спеціалізованому для даного КТЗ підприємстві автосервісу, а саме - Товаристві з обмеженою відповідальністю «Арія Моторе», яке є офіційним дилером автомобілів «Ніссан».

Із врахуванням вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У п.5 ст. 268 ЦПК прописано, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 22 травня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк