Постанова

Іменем України

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 133/3618/13-ц

провадження № 61-20181св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н.О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року у складі судді Сєчко В. Л. та рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Марчук В. С., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення.

Позов мотивовано тим, що він є співвласником 21/30 частки будинку АДРЕСА_1. Іншими співвласниками зазначеного будинку є ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Позов мотивовано тим, що в будинку проживають без реєстрації сторонні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, дозволу на вселення та проживання яких співвласники будинку не давали, вони порушують правила співжиття, систематично руйнують будинок, співвласником якого він є, порушують спокій та тишу. Посилаючись на вищевикладене та положення статті 116 ЖК України, позивач просив виселити ОСОБА_3, ОСОБА_2 з будинку без надання іншого житлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення, використовують його не призначенням, порушують правила співжиття, а тому у суду не має передбачених статтею 116 ЖК України підстав для їх виселення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року заочне рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у позові, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог (статті 57, 58, 59, 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 2 грудня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної правової оцінки доказам у справі, не взяли до уваги наданий позивачем акт обстеження будинку, яким встановлено, що в ньому проживають відповідачі без реєстрації. Крім того, ОСОБА_1 як співвласник будинку згоди на вселення відповідачів не надавав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що власниками будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, якому належить 7/20 частки, ОСОБА_7 - 47/100 частки та ОСОБА_9 - 9/50 частки вказаного будинку з господарськими будівлями (а. с. 36).

Згідно з листом Вінницької обласної санітарно-епідеміологічної станції, надісланого ОСОБА_1 на його звернення від 11 квітня 2006 року, спеціалістами держсанепіднагляду проведено обстеження викладених у зверненні фактів та встановлено, що на приватній ділянці знаходиться дві будівлі. Біля одного будинку АДРЕСА_1, який утримується у незадовільному стані (відсутнє водо, електро та теплопостачання, на стінах тріщини, вибиті вікна, частково зламана стеля) створено сміттєзвалище. Територія біля зазначеної будівлі утримується в антисанітарному стані. На час перевірки сторонніх осіб, які проживають в будинку не виявлено.

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень.

Статтею 57 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи)належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду про те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, роблять неможливим проживання ОСОБА_1 у спірному будинку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило