Провадження № 22-ц/802/180/19 Категорія: 26 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що між нею і банком був укладений договір № 756 про відкриття картрахунку та видачу платіжної картки, 14 липня 2005 року вона поповнила картрахунок на суму 1000 доларів США, ці кошти з карткового рахунку нею не знімались.

Крім того, позивач зазначала, що у 2017 році вона мала намір зняти грошові кошти з карткового рахунку, проте, з'ясувалось, що грошові кошти на картковому рахунку були відсутні. На її неодноразові звернення щодо повернення коштів банк їй відмовляв, посилаючись на те, що грошові кошти на рахунку відсутні, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 1000 доларів США.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглянув дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для стягнення з відповідача в користь позивача грошових коштів немає, оскільки позивач суду не довела, що вона ці кошти з рахунку не отримувала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з додержанням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що 14 липня 2005 року між АКІБ «УкрСибанк» і ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття картрахунку та видачу платіжної картки, за умовами якого на підставі отриманої заяви та інших документів банк відкрив клієнту картрахунок та видав платіжну картку (а.с.4,5).

Судом також встановлено, що 14 липня 2005 року позивач ОСОБА_1 внесла на картковий рахунок 1000 дол. США, що підтверджується квитанцією № 28 від 14 липня 2005 року (а.с.6).

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою про стягнення грошових коштів, в якій зазначала, що вона внесені на картрахунок грошові кошти в розмірі 1000 дол. США не знімала.

Натомість на заперечення позовних вимог ОСОБА_1 ПАТ «УкрСиббанк» надав суду виписку про рух коштів по картковому рахунку позивача, із якого убачається, що 15 липня 2005 року на картрахунок надійшло 1000 дол. США, 31 липня 2006 з рахунку було знято 600 дол. США, залишок на рахунку - 400 дол. США, 01 серпня 2006 року рахунок поповнено на 1000 дол. США, знято 6 дол. США, залишок - 1394 дол. США, 07 серпня 2006 року з рахунку знято 778,43 дол. США, залишок на рахунку - 615,57 дол. США, 09 вересня 2008 року перераховано кошти в розмірі 615,57 дол. США з карткового рахунку на транзитний рахунок з подальшою виплатою через касу банку (а.с.42).

За положеннями пунктів 3,6 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документів, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України (далі - Положення), затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, є первинні документи, що фіксують здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечено отримання інформації на паперовому носії.

Пункт 5.1 глави 5 цього Положення передбачає, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис в регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня (пункт 5.4 Положення).

Згідно пункту 5.6 Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач надав суду належні і допустимі докази на підтвердження здійснення операцій на картковому рахунку позивача.

В свою чергу позивач суду не надала доказів на спростування встановлених судом обставин і не надала суду доказів того, що вона не отримувала грошові кошти через касу банку.

Доводи апеляційної скарги представника позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді

Повне судове рішення складено 15 лютого 2019 року.