Справа № 380/151/16-ц
Провадження № 2-др/364/1/19

11.04.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л.А.,
при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,
учасники справи не зявилися,
До Володарського районного суду Київської області 02.04.2019 р. надійшла зазначена заява ліквідатора СТОВ «Довіра», арбітражного керуючого ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 380/151/16-ц за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Довіра» про відшкодування шкоди; заява надійшла до суду разом з матеріалами названої цивільної справи на підставі розпорядження голови Тетіївського районного суду Київської області від 26.03.2019 р. № 380/151/16-ц/1866/2019 про передачу заяви ОСОБА_1 до Володарського районного суду Київської області для розгляду у звязку з неможливістю утворити новий склад суду для розгляду цієї заяви.
Подана ОСОБА_1 заява обґрунтована тим, що Тетіївським районним судом Київської області здійснювалося провадження в названій вище цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Довіра» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення зобовязань, що виникли з попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна; ухвалою суду від 09.03.2016 р. було визнано укладену сторонами мирову угоду і закрито провадження, яка надалі була скасована Апеляційним судом Київської області за апеляційною скаргою ліквідатора СТОВ «Довіра», арбітражного керуючого ОСОБА_1 (Заявник), за подання цієї апеляційної скарги ним було сплачено судовий збір у розмірі 1 600 грн. У подальшому Тетіївський районний суд Київської області ухвалою від 09.11.2018 р. закрив провадження в справі, прийнявши відмову представника Позивача від позову, при цьому, закриваючи провадження в справі, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Тому Заявник просить стягнути з Позивача на його користь 1 600 грн. сплаченого судового збору.
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 03.04.2019 р. вирішено питання щодо підсудності розгляду, відкрито провадження в справі за заявою ОСОБА_1, призначено судове засідання на 11.04.2019 р., розяснено, що неприбуття учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України), про що повідомлено учасників справи за наявними в справі адресами та номерами телефонів.
У судове засідання 11.04.2019 р. учасники справи не зявилися. Позивач 09.04.2019 р. подав заяву із запереченнями проти задоволення зазначеної заяви ОСОБА_1 через пропуск ним строків
подання доказів на її підтвердження, визначених частиною восьмою статті 141 ЦПК України, та сплив строків вирішення судом порушеного питання, визначених частинами пятою, шостою статті 142 ЦПК України; тому просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.
Суд, ознайомившись з наявними матеріалами справи та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що Позивач 10.02.2016 р. звернувся до суду з позовом до СТОВ «Довіра» про відшкодування шкоди (т. 1, а.с. 2-4); ухвалою суду від 11.02.2016 р. відкрито провадження в справі (т. 1, а.с. 29); ухвалою суду від 09.03.2016 р. було визнано мирову угоду, укладену 04.03.2015 р. між сторонами, та закрито провадження (т. 1, а.с. 52-53).
31.08.2017 р. Відповідачем у зазначеній цивільній справі СТОВ «Довіра» в особі його ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції про визнання мирової угоди (т. 1, а.с. 71-76). При цьому апелянт за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у розмірі 1 600 грн., що підтверджується квитанцією про сплату, доданою до апеляційної скарги, що наявна в матеріалах справи (т. 1, а.с. 77).
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.11.2017 р. зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 09.03.2016 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду (т. 1, а.с. 158-163).
Під час нового розгляду справи суд першої інстанції ухвалою від 19.02.2018 р. закрив провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (т. 1, а.с. 231-232), при цьому питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.04.2018 р. задоволено апеляційну скаргу Позивача, скасовано зазначену ухвалу суду першої інстанції від 19.02.2018 р., справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 16-19).
Надалі суд першої інстанції 09.11.2018 р. ухвалою відмовив у задоволенні клопотання Позивача про закриття провадження в справі у звязку з відсутністю предмета спору (т. 2, а.с. 144), іншою ухвалою закрив провадження в справі, прийнявши відмову представника Позивача від позову (т. 2, а.с. 147). При цьому питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося.
Постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2019 р. залишено без задоволення апеляційну скаргу Позивача на ухвалу суду першої інстанції від 09.11.2018 р., в якій він просив скасувати ухвалу суду про закриття провадження в справі у звязку з відмовою від позову та прийняти нове рішення про закриття провадження у звязку з відсутністю предмету спору (т. 2, а.с. 174-179). При цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо дати отримання цієї постанови суду апеляційної інстанції учасниками справи, зокрема ліквідатором Відповідача, арбітражним керуючим ОСОБА_1
З огляду на наведене вище судом встановлено, що Заявником ОСОБА_1 було понесено судові витрати у розмірі 1 600 грн. за сплату судового збору при подання апеляційної скарги на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 09.03.2016 р. про визнання мирової угоди; докази сплати судового збору у названому розмірі наявні в матеріалах справи (т. 1, а.с. 77), відтак не повинні були Заявником подаватися до суду повторно.
Зважаючи на наведене, у даному випадку положення частини восьмої статті 141 ЦПК України, що обмежують учасників справи пятиденним строком після ухвалення рішення для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, на які посилається Позивач, заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1, не підлягають застосуванню, оскільки такі докази були подані ОСОБА_1 під час подання апеляційної скарги та є наявними в матеріалах справи.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування(частина друга статті 78 ЦПК України).
За розясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеним у пункті 37 Постанови Пленуму названого Суду від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами.
Отже, питання щодо судових витрат, понесених Заявником у звязку з апеляційним оскарженням згаданої вище ухвали суду першої інстанції від 09.03.2016 р., мають вирішуватися судом першої інстанції.
Відповідно до положень пункту 3 частини першої, частини другої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача; однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи та наведено вище, ухвалою суду першої інстанції від 09.11.2018 р. було закрито провадження в справі у звязку з прийняттям відмови представника Позивача від позову (т. 2, а.с. 147); питання щодо судових витрат судом не вирішено. При цьому постановою Київського апеляційного суду від 16.01.2019 р. залишено без задоволення апеляційну скаргу Позивача на ухвалу суду першої інстанції від 09.11.2018 р., в якій він просив скасувати ухвалу суду про закриття провадження в справі у звязку з відмовою від позову та прийняти нове рішення про закриття провадження у звязку з відсутністю предмету спору (т. 2, а.с. 174-179).
За таких обставин, зважаючи на відмову Позивача (в особі його представника) від позову та прийняття цієї відмови судом із закриттям у звязку з цим провадження в справі, суд вважає наявними, передбачені частиною третьою статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з Позивача ОСОБА_2 на користь Відповідача в особі ліквідатора СТОВ «Довіра», арбітражного керуючого ОСОБА_1 понесених останнім витрат за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 600 грн. згідно з наявними в справі підтверджуваними доказами, а саме: квитанцією про сплату від 28.08.2017 р. (т. 1, а.с. 77), відтак заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 2-5, 32, 78, 142, 270, 272, 351-354, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Заяву ліквідатора СТОВ «Довіра», арбітражного керуючого ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 380/151/16-ц за позовом ОСОБА_2 до СТОВ «Довіра» про відшкодування шкоди задовольнити повністю.
Копії цієї додаткової ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко