Номер провадження: 22-з/813/5/19
Номер справи місцевого суду: 1512/2-1641/11
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільною власністю, визначення часток, ухваленого за розглядом апеляційної скарги представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_4, задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку змінено, викладено резолютивну частину рішення в цій частині в новій редакції, а саме визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: АДРЕСА_2), загальною площею 0.900 га. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Одеської області із заявою про виправлення описки в зазначеному рішенні суду, посилаючись на те, що в резолютивній частині рішення апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року допущено описку в частині площі земельної ділянки, а саме замість вірного «0,0900 га» помилково зазначено «0,900 га».

Справу розподілено складу апеляційного суду Одеської області під головуванням судді Вадовської Л.М., яка призначила розгляд заяви на 17.01.2019 року на 14-00 год.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Рішенням Вищої ради правосуддя судді апеляційного суду Одеської області, які успішно пройшли первісне кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді 28.12.2018 року переведені до створеного Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

В порядку ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи Одеського апеляційного суду визначено 03.01.2019 року.

Згідно до ч.5 ст.31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

В порядку автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду суддею - доповідачем визначено суддю Таварткіладзе О.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 січня 2019 року цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року прийнято до провадження Одеського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Оскільки попереднім складом апеляційного суду справу було призначено до розгляду на 14-00 год. 17.01.2019 року з повідомленням заявника та сторін, діючим складом суду розгляд справи призначено на 14-00 год. 17.01.2019 року, тобто час і дату, про якій були повідомлені заявник та інші учасники справи попереднім складом суду.

Заявник будучи додатково повідомлений про зміну складу суду та про розгляду справи на 14-00 год. 17.01.2019 року, заявив, що про призначення розгляду його заяви на цей час і дату він обізнаний, але в судовому засіданні присутній не буде.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про виправлення описки дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволені заяви про виправлення описки в рішенні суду з огляду на наступне.

Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні врегульовано статтею 269 ЦПК України, частина 1 якої передбачає виправлення судом допущених в рішенні чи ухвалі описок чи арифметичних помилок.

Відповідно до п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Описка, в розумінні процесуального закону, це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Мотивуючи свою заяву про виправлення описки, ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи в апеляційному суді Одеської області судом встановлено, що ОСОБА_7, спадкодавець позивача по справі ОСОБА_3, отримав на підставі рішення № 19 від 27.02.1997 року виконкому Таїровської селищної ради, яким йому безоплатно у приватну власність для будівництва житлового будинку передана земельна ділянка та 17.03.1997 року ОСОБА_7 видано державний акт на право власності на земельну ділянку. У державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.03.1997 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, зазначено що ОСОБА_7, на підставі рішення Таїровської селищної ради народних депутатів № 19 від 27.02.1997 року передано у приватну власність земельна ділянка площею 0.0900 гектарів. У зв'язку з чим, заявник вважає, що суд помилково зазначив в рішенні апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року загальну площу спірної земельної ділянки 0,900 га замість 0,0900 га.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що у липні 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та відповідно до останніх уточнень просила суд визнати за нею право власності на 4/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в свідоцтві про право власності та технічному паспорті: АДРЕСА_1) та право власності на 4/6 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: АДРЕСА_2), вказавши загальну площу зазначеної земельної ділянки саме 0,900 га (т.2 а.с. 47).

В ході розгляду справи ОСОБА_5, яка померла 07 липня 2013 року, правонаступником якої є ОСОБА_4, звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, в якому просила визнати житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 спільною частковою власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8; та визначити частку ОСОБА_5 у спільному майні зазначеного будинку, виходячи з матеріалів та витрат ОСОБА_5 на створення зазначеного будинку, визнаної за результатами судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст. 11 ЦПК України, в редакції закону від 04.06.2014 року, яка передбачала, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а також що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення від 12 травня 2014 року, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнив та визнав за ОСОБА_3 право власності на 4/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в свідоцтві про право власності та технічному паспорті: АДРЕСА_1) загальною площею 46,8 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., що складається в цілому з: літ «А» - житловий будинок, літ «Б» - гараж, літ «В» - сарай, літ. «Г» - санвузол, літ «Д» - підвал, № 1-7, І - споруди, визнав за ОСОБА_3 право власності на 4/6 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: АДРЕСА_2), загальною площею 0,900 га. В зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільною власністю відмовлено (т.3 а.с. 12-14).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_4, задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку змінено та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (адреса, яка зазначена в державному акті на право приватної власності на землю: АДРЕСА_2), загальною площею 0.900 га. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року залишено без змін.

Тобто, ухвалюючи рішення апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року, апеляційний суд фактично змінив рішення суду першої інстанції тільки в частині розміру частки спадкового майна. В іншій частині і в тому числі в частині площі спірної земельної ділянки - 0,900 га. рішення суду першої інстанції апеляційним судом не змінювалося і залишено без змін.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для виправлення описки у рішенні апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року.

Керуючись статтями 3, 269 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні апеляційного суду Одеської області від 25 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільною власністю, визначення часток, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш