Провадження № 6/522/1407/19
УХВАЛА

про заміну сторони у виконавчому провадженні

17 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за участю заінтересованих осіб ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

28 листопада 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа, в якій зазначає, що 11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» укладено договір відступлення прав вимоги № 1369/К, згідно з умовами якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі за Договором кредиту № 862-7 ДОУ 1 А 0) від 12.10.2016 року.

У судове засідання 17 грудня 2019 року сторони не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника заявника 17 грудня 2019 року засобами електронної пошти надійшла заява щодо розгляду справи без особистої участі заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, заяву, вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду від 09 грудня 2010 року (суддя Нікітіна С.Й.) позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 66 674.90 грн. та судові витрати в розмірі 666.75 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120.00 грн.

На підставі зазначеного заочного рішення 21.04.2011 року видані виконавчі листи Приморським районним судом м. Одеси на примусове виконання заочного рішення, що підтверджується заявою представника ПАТ «УкрСиббанк» від 28.01.2011 року.

08.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу права вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було відступлене право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується наданою копією зазначеного договору від 08 грудня 2011 року.

11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» укладено договір відступлення прав вимоги № 1369/К, згідно з умовами якого заявник набув право вимоги заборгованості за кредитом, в тому числі за Договором кредиту № 862-7 ДОУ 1 А 0) від 12.10.2016 року, що підтверджується наданою копією зазначеного договору.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Таким чином, вимоги заявника щодо заміну сторони виконавчого провадження є ґрунтовними та такими, що підлягають задоволенню.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07 травня 2018 року (справа №751/4072/14).

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вимогами статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 17.4 частини 1 розділу VIIІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частин 1, 2ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010року №2677-VI) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 1статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIIIвстановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За змістом ч. ч. 5, 6 статті 12 Закону №1404-VІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а вразі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з інформації з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 було повернуто стягувачеві 26.06.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на той час, виконавче провадження завершено.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було перервано в зв`язку з його поверненням стягувачеві і даний виконавчий лист мав бути поданий до виконання.

У заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа заявник не навів жодного обґрунтування причин пропуску такого строку у період з моменту його повернення по теперішній час, особою, яка мала статус кредитора на той час, процесуальним правонаступником якої є ТОВ ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку», а з приводу виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та пред`явлення його на виконання взагалі ніякої інформації заявником суду не надано.

У відповідності до ч.1 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд виходить з того, що для того, щоб видати дублікат виконавчого листа, він повинен бути втрачений, однак з інформації про виконавче провадження вбачається, що виконавче провадження завершене, а виконавчий лист повернуто.

Звернувшись із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати оригіналів виконавчих документів, дублікати яких заявник просить видати та щодо якого просить поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих документів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 512-516 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» за участю заінтересованих осіб ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання заочного рішення від 09 грудня 2010 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 40х, ).

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду

через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28 грудня 2019 року.

Суддя Ю.Б.Свячена