Постанова

Іменем України

16 січня 2019 року

м. Київ

справа № 243/132/17-ц

провадження № 61-937св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Енергобанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на рішення апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року в складі суддів Груцької Л. О., Новосьолової Г. Г., Новосядлої В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 12 грудня 2012 року між банком та ОСОБА_4

В обґрунтування позову посилалося на те, що 12 грудня 2012 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір № 10-003093-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якого банк відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях, випускає кредитну картку типу Visa Gold та виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки, розмір кредитного ліміту складає 50 тис. грн.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_4 умов договору 12 грудня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки.

В результаті неналежного виконання боржником умов договору станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у розмірі 105 185 грн з яких: 50 898,91 грн заборгованості за кредитом, 19 266,25 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, 2 450 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа), 32 569,84 грн заборгованості за нарахованими процентами, яку банк просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2017 року в задоволенні позову банку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що банк звернувся до суду за захистом порушеного права поза межами позовної давності, про застосування якої просили відповідачі.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року рішення рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2017 року скасовано, позов банку задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Енергобанк» 2 365,13 грн заборгованостіза кредитним договором. В іншій частині позову банку відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат у справі.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що міськрайонний суд при розгляді справи допустив неправильне застосування норм матеріального права. У результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в межах позовної давності, про застосування якої просили відповідачі.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду 22 грудня 2017 року, ПАТ «Енергобанк» просить скасувати рішення апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 рокуі передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційної інстанцій є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права на підставі неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи. Кредитним договором не передбачено погашення боргу частинами (щомісячними платежами), графік погашення кредиту не складався, а тому висновок апеляційного суду, що позовна давність обчислюється окремо по кожному простроченому платежу, є неправильним. Тарифами передбачена сплата мінімального (обов'язкового платежу) в розмірі 5 % від суми боргових зобов'язань. Встановивши, що строк дії договору пролонговано, а позовна давність перервалася 10 лютого 2015 року шляхом сплати позичальником грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, та з урахування звернення банку до суду з цим позовом у грудні 2016 року, апеляційний суд необґрунтовано стягнув заборгованість лише за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Слов'янського міськрайонного суду Донецької області.

26 січня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на касаційну скаргу, мотивований необґрунтованістю доводів касаційної скарги та проханням залишити рішення апеляційного суду без змін.

20 лютого 2018 року до Верховного Суду надійшла відповідь банку на відзив, мотивована аналогічними доводами викладеними банком у касаційній скарзі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Суди встановили, що 12 грудня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_4 укладено договір № 10-003093-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якого банк відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Gold, виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки, розмір кредитного ліміту складає 50 тис. грн. Строк дії картки становить один рік.

Згідно з тарифами за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна карта VISA» ОСОБА_4 встановлено відсоткову ставку за користування кредитними коштами в розмірі 35 % річних.

Пунктом 2.6 договору кредиту визначено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Згідно з пунктом 5.4 кредитного договору держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якої визначається у звіті-рахунку.

Відповідно до пункту 6.2 кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

В забезпечення належного виконання позичальником виконання умов договору 12 грудня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 30 листопада 2016 року виникла заборгованість у розмірі 105 185 грн, з яких: 50 898,91 грн заборгованості за кредитом, 19 266,25 грн заборгованості за штрафами за прострочення заборгованості, 2 450 грн заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа), 32 569,84 грн заборгованість за нарахованими процентами.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися із заявою про застосування позовної давності.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Апеляційний суд установив, що заборгованість за кредитним договором у розмірі 105 185,0 грн виникла за період з 28 січня 2013 року по 30 листопада 2016 року.

Останній платіж, направлений на погашення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_4 здійснила 10 лютого 2015 року в розмірі 232 грн.

Відповідно до довідки про рух коштів на картковому рахунку позичальника, ОСОБА_4 постійно користувалася рахунком у період з 24 грудня 2012 року по 10 лютого 2015 року.

07 грудня 2016 року ПАТ «Енергобанк» на адресу відповідачів направив повідомлення-вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, яка станом на 30 листопада 2016 року становить 105 185,00 грн. Вимога банку відповідачами не виконана.

Ураховуючи наведене, висновок апеляційного суду про пропуск банком позовної давності з щомісячних платежів за період з 28 січня 2013 року по 29 грудня 2013 року, є необґрунтованим та таким, що не узгоджується з встановленими судом фактичними обставинами справи.

Відповідачі зареєстровані та постійно проживають у м. Словянськ Донецької області.

Частинами першою, другою статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком до яких входило м. Слов'янськ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053.

Апеляційний суд на наведене уваги не звернув, не надав оцінки тому, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року, а тому банк не мав права нараховувати штрафи на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором у період з 14 квітня 2014 року по 04 листопада 2014 року, не визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, що їх регулюють, та дійшов передчасних висновків про відсутність підстав для стягнення штрафів нарахованих станом на 30 листопада 2016 року.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ПАТ «Енергобанк» підлягає задоволенню, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, з наведенням відповідних обґрунтувань, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. І. Крат

В. П.Курило