РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року

м. Рівне

Справа № 565/1557/15-ц

Провадження № 22-ц/4815/146/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

заявник (позивач) - ОСОБА_3;

відповідач - ПАТ "Дельта Банк";

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 вересня 2017 року (постановлену у складі судді Ковтуновича М.І.) у справі за заявою ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

18 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення Кузнецовського міського суду від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Дельта Банк" про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень стягнення коштів.

Заяву мотивовано необхідністю роз'яснення йому змісту судового рішення в контексті положень ч. 2 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.10.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "Дельта Банк" про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що мотивувальна частина рішення суду є зрозумілою, чіткою і однозначно викладеною та містить посилання на встановлені обставини справи і норми закону, якими суд керувався при вирішенні спору, а тому відсутні підстави для роз'яснення рішення суду.

22 вересня 2017 року ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення його заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена без врахування усіх обставин справи, на які він посилається у заяві про роз'яснення рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та йому повернуто.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 23 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року, № 14 вказано, що роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Вимоги до змісту рішення суду закріплені у ст. 215 ЦПК України (у редакції чинній на час вирішення справи судом).

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (постанова Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі").

Таким чином, роз'яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи резолютивна частина ухваленого у справі рішення суду є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення.

Водночас доводи ОСОБА_3 фактично зводяться до внесення в текст рішення змін та доповнень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У судовому рішенні про роз'яснення якого просить ОСОБА_3 належним чином зазначені підстави, на яких воно ґрунтується, відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин місцевим судом правомірно відмолено у задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд Рівненської області, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 вересня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя С.С Шимків

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук