ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Черкаси

справа 712/14372/18

провадження № 22-ц/821/691/19
категорія:306010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Василенко Л.І.

суддів: Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

секретаря: Анкудінова О. І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», ОСОБА_3 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, у складі: головуючого судді Токової С.Є.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 01 серпня 2018 року на телеканалі «ЕКСПО-ТВ» у прямому ефірі телепередачі «Експозиція», під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 у виступі про те чи потрібно КП «ЧЕЛУАШ» купувати техніку в лізинг, депутат Черкаської міської ради ОСОБА_2 , який був гостем телепередачі, поширив неправдиву інформацію та звинуватив ОСОБА_1 , як керівника комунального підприємства та депутата місцевої ради, у неправомірних діях, що насправді не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність і ділову репутацію, як людини та політика, чим порушив його немайнові права.

Так, у прямому ефірі на 53 54 хвилинах, даючи відповідь на питання щодо діяльності КП «ЧЕЛУАШ», директором якого він є, ОСОБА_2 було сказано: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_4 Мельника є рішення суду доведене, що він корупціонер...».

Зазначав, що дана інформація не відповідає дійсності, оскільки не існує жодного рішення суду, яке набрало законної сили, відповідно до якого позивача було б визнано особою, яка вчинила корупційне правопорушення.

Вказана телепередача «Експозиція», в якій був гостем та давав інтерв`ю відповідач ОСОБА_2 , транслювалася в прямому ефірі телеканалом ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», а також була розміщена на YouTube «ТРК «Expo-TV» Черкаси» та на офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook «Канал ТРК Експо-ТВ». Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до позивача, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи приниження його гідності. Також поширенням вказаної інформації відповідач створив негативну соціальну оцінку щодо особи ОСОБА_1 в очах оточуючих, порушивши його честь.

Вважає, що інформацію, яку оголошено ОСОБА_2 , не можна вважати оціночним судженням або конструктивною критикою, адже контекст заяви вказує на твердження відповідача про наявність об`єктивного факту рішення суду про визнання позивача корупціонером.

Спростування недостовірної інформації повинно проводитись у спосіб, у який вона була поширена, а саме шляхом озвучення спростування оспорюваної інформації ОСОБА_5 під час інтерв`ю із журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 в прямому ефірі.

Водночас, дії ОСОБА_2 призвели до погіршення його емоційного стану та порушення нормальних життєвих зв`язків через ускладнення здійснення активного громадського та політичного життя, що полягало у низці телефонних дзвінків від виборців, однопартійців, колег та просто не байдужих громадян, задля підтвердження чи спростування поширеної відносно нього інформації.

Просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканність ділової репутації ОСОБА_1 інформацію поширену відповідачем ОСОБА_2 01 серпня 2018 року на 53 54 хвилинах прямого ефіру телепередачі «Експозиція», яка транслювалась ТРК «ЕКСПО-ТВ», під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 , а саме: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_6 є рішення суду доведене, що він корупціонер... ».

Зобов`язати ОСОБА_2 та ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ» спростувати зазначену недостовірну інформацію в той же спосіб, у який ними було її поширено, а саме: запросити в якості гостя телепередачі «Експозиція» ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_2 протягом 10 календарних днів після набрання законної сили рішенням суду в цій справі та зобов`язати ОСОБА_2 під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 . оголосити резолютивну частину судового рішення в справі із зазначенням, що розповсюджена ним інформація: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_6 є рішення суду доведене, що він корупціонер... » є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , депутата Черкаської міської ради, директора КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради.

Зобов`язати TOB ТРК «ЕКСПО-ТВ» вилучити недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 , розміщену в мережі Інтернет на YouTube «ТРК «Expo-TV» Черкаси» та на офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook «Канал ТРК Експо-ТВ» за посиланням, а саме відеофрагмент від 01 серпня 2018 року з телепередачі «Експозиція», на якому ОСОБА_2 поширив недостовірну інформацію; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що 01 серпня 2018 року на телеканалі «Експо-ТВ» у прямому ефірі телепередачі «Експозиція», під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «Експо-ТВ» ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 висловив свою критичну оцінку діяльності керівника КП «ЧЕЛУАШ», яким є позивач ОСОБА_1 , і який як особа, що займає публічну посаду, підлягає ретельному громадському контролю, і може зазнати гострої критики у засобах масової інформації щодо виконання своїх функцій керівника комунального підприємства Черкаської міської ради.

А оскаржуваний вислів, за висновками суду першої інстанції, є уривком із даного виступу, який містив критику щодо роботи комунального підприємства з метою привернути увагу громадськості щодо проблем у його роботі, та власну оцінку дій керівника підприємства, а тому не є недостовірним та таким, що принижує честь і гідність та порушує право на недоторканість ділової репутації позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи, що рішення суду порушує його особисті немайнові права, завдає шкоди його діловій репутації та винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваний вислів за структурою речення містить закінчене та безальтернативне твердження, а тому сам контекст не впливає на ступінь сприйняття аудиторією достовірності інформаційного посилу від автора фрази та в принципі не може сприйматися як оціночне судження.

Крім того, вислів «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_6 є рішення суду доведене, що він корупціонер... » ніяким чином не можна трактувати, як конструктивну/гостру критику та/або оціночне судження, оскільки особа вважається такою, що вчинила корупційне правопорушення, лише за відповідним рішенням суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Зазначає, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подавати докази недостовірності поширеної інформації. Крім того, суд повинен дотримуватися основоположних принципів презумпції невинуватості.

Вважає, що внаслідок окреслених порушень прав, в порядку ст. 23 ЦК України, він має право на відшкодування моральної шкоди.

У відзиві, поданому 03 грудня 2019 року, представник ОСОБА_2 адвокат Міщенко С. В., посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повного і об`єктивного дослідження доказів, які були надані сторонами з урахуванням вірно встановлених обставин, просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року залишити без змін.

Зазначає, що висловлювань у тій формі, що зазначені позивачем, і на яких наполягає останній він не здійснював.

Вважає, що позивач своїми запереченнями намагається невірно інтерпретувати інтерв`ю ОСОБА_2 , не як критичні та оціночні судження його діяльності, саме як публічної особи, а «висмикуючи слова з контексту», та не подаючи відеодоказ інтерв`ю в його первозданному автентичному вигляді, а, подаючи його як оголошення відповідачем конкретних фактів, що не відповідає дійсності, та не доведено належними та допустимими доказами в ході розгляду справи судом першої інстанції, а тягар доказування недостовірності поширеної інформації несе заявник.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 листопада 2019 відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року справу призначено до розгляду на 04 грудня 2019 року на 15 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи про її розгляд, але без виклику сторін в судове засідання. В подальшому на 18 грудня 2019 на 15:00 год.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

01 серпня 2018 року на телеканалі «ЕКСПО-ТВ» у прямому ефірі телепередачі «Експозиція», під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 під час обговорення питання щодо діяльності КП «ЧЕЛУАШ», зокрема, щодо необхідності купівлі техніки в лізинг, депутат Черкаської міської ради Радуцький ОСОБА_7 , який був гостем телепередачі, даючи відповідь на питання журналіста, повідомив засобам масової інформації наступне: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_4 Мельника є рішення суду доведене, що він корупціонер...».

Зазначена телепередача «Експозиція», в якій був гостем та давав інтерв`ю ОСОБА_2 транслювалася в прямому ефірі телеканалом ТОВ «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ».

Відповідно до протоколу огляду офіційної сторінки «ТРК «Expo-TV» у Facebook від 26 січня 2019 року, складеного адвокатом Остапенком І. С., вищевказана телепередача також розміщена в YouTube «ТРК «Expo-TV» Черкаси» за посиланням https://www.youtube.com/user/MegaExpo2010/videos та на офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook «Канал ТРК Експо-ТВ» за посиланням https://www.facebook.com/expotv.ck/videos/750646 ( а.с. 49 - 57).

Згідно Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення № 1797592 від 15 серпня 2018 року, за пошуковими відомостями щодо особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , місце народження Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, м. Корсунь-Шевченківський у вказаному реєстрі інформація відсутня (а.с. 13).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно із ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Таке право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

За положеннями ст. ст. 270, 297 ЦК України окремим видом особистих немайнових прав є право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 277 ЦК України недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Судом встановлено, що як позивач ОСОБА_1 , так і відповідач ОСОБА_2 є публічними особами, адже ОСОБА_1 є депутатом Черкаської міської ради та директором КП «ЧЕЛУАШ», а ОСОБА_2 депутатом Черкаської міської ради.

Інформація відносно позивача була поширена відповідачем ОСОБА_2 у прямому ефірі телепередачі «Експозиція», під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 у виступі про те чи потрібно КП «ЧЕЛУАШ» купувати техніку в лізинг.

Зокрема, на 53 54 хвилинах, даючи відповідь на питання щодо діяльності КП «ЧЕЛУАШ», директором якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було сказано: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_4 Мельника є рішення суду доведене що він корупціонер...».

В подальшому запис даної програми було опубліковано в YouTube «ТРК «Expo-TV» Черкаси» за посиланням https://www.youtube.com/user/MegaExpo2010/videos та на офіційній сторінці в соціальній мережі Facebook «Канал ТРК Експо-ТВ» за посиланням https://www.facebook.com/expotv.ck/videos/750646.

Таким чином, запис, який на думку позивача, містить інформацію, що порушує честь, гідність та ділову репутацію, є відкритим для перегляду необмеженому колу осіб.

У ч. 1, 3 ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» зазначено, що громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради.

Статтею 48 ЗУ «Про телебачення і радіомовлення» встановлено, що у разі подання скарги щодо змісту передачі, її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

Тобто, вищевказані положення передбачать право громадянина або юридичної особи вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

Разом з тим, зазначена норма не містить обов`язку громадянина або юридичної особи вимагати спростування недостовірної інформації лише у передбачений нею спосіб та не містить заборони на інший спосіб захисту порушеного права, зокрема, в судовому порядку, тобто це є правом, а не обов`язком особи, а тому не звернення зі скаргою протягом вставленого строку не може позбавити особу права на судовий захист.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною 2 ст. 302 ЦК України на фізичну особу, яка поширює інформацію, покладено обов`язок переконатися в її достовірності.

Одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Застосовуючи положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у рішеннях «Газета «Україна-центр» проти України», «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

Європейський суд з прав людини 2 червня 2016 року ухвалив рішення у справі № 61561/08 «Інститут економічних реформ проти України», де розглядаючи питання забезпечення балансу між свободою вираження поглядів та захистом репутації особи, зазначив, що відповідно до п. 2 ст. 10 Конвенції, існує мало можливостей для обмеження політичних висловлювань чи дебатів з питань, що становлять суспільний інтерес, при цьому високий рівень захисту свободи вираження поглядів буде надаватися у випадках, коли висловлювання стосуються питання, що становить суспільний інтерес.

У зазначеному рішення суд проводить відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями. Існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого ст. 10 Конвенції.

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацію фактів.

Предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Таким чином, межа допустимої критики щодо публічної особи визначається з урахуванням конкретних обставин і може бути ширшою, ніж щодо приватної особи. Тому публічна особа, зокрема депутат міської ради, має бути готовою виявляти більшу толерантність до висловлювань засобів масової інформації.

За обставин цієї справи підлягало вирішенню питання щодо дотримання при поширенні інформації презумпції невинуватості, адже оспорювана інформація вказувала на наявність рішення суду про корупційне діяння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 17 КПК України, яка регламентує презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

У відзиві на позовну заяву, як ТОВ «Телерадіокомпанія «Експо-ТВ», так ОСОБА_3 зазначалось, що після оприлюднення ОСОБА_5 оспорюваної інформації ОСОБА_3 здійснювалися заходи спрямовані на запобігання можливому поширенню недостовірної інформації під час прямого мовлення.

Дослідивши зміст розмови між ОСОБА_2 та телеведучою ОСОБА_3 в прямому ефірі телепередачі «Експозиція» від 01 серпня 2018 року на телеканалі «ЕКСПО-ТВ», встановлено, що після озвучення ОСОБА_2 оспорюваної інформації, телеведучою були поставлені відповідні питання, з метою встановлення наявності відповідного рішення суду, на що відповідач ОСОБА_2 відповів, що дійсно таке рішення суду є і навіть оскаржувалось ОСОБА_1 (а.с. 54 55).

Доводи відповідача ОСОБА_2 відносно того, що інформація, яка міститься на диску, що додана до позовної заяви, є недостовірною не заслуговують на увагу, оскільки наявність оспорюваної інформації на носіях не є предметом розгляду даного спору, а ключовим виступає саме її поширення у засобах масової інформації.

Відповідачі ТОВ «Телерадіокомпанія «Експо-ТВ» та ОСОБА_3 не заперечували про наявність висловленого ОСОБА_2 у прямому ефірі.

При цьому, відповідач ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву зазначала про те, що з метою недопущення у прямому ефірі посягання на права третіх осіб у ОСОБА_2 уточнила про наявність дійсних судових рішень на підтвердження висловленого ним. Належної та достовірної інформації на підтвердження чи спростування висловленого в ефірі ОСОБА_2 наведено не було (а.с. 88, 89).

У свою чергу, колегія суддів відхиляє твердження, наведені в відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу, про те, що поданий позивачем та наявний в матеріалах справи протокол огляду інформації, що міститься на електронних носіях, не є належним доказом та не може бути прийнятий судом, як належний і допустимий доказ, оскільки даний доказ був прийнятий судом першої інстанції.

Факт наявності спірних висловлювань у прямому ефірі встановлений судом першої інстанції, проте суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 висловив свою критичну оцінку.

Крім того, до позовної заяви було додано відповідний витяг з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення № 1797592 від 15 серпня 2018 року, згідно якого за пошуковими відомостями щодо особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , місце народження Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, м. Корсунь-Шевченківський у вказаному реєстрі інформація відсутня (а.с. 13).

Враховуючи встановлені обставини, а також баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, загальний тон оприлюдненої інформації, а також презумпцію невинуватості, апеляційний суд прийшов до висновку, що оприлюднена ОСОБА_2 інформація, а саме: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_4 Мельника є рішення суду доведене, що він корупціонер...» є твердженням, а не оціночним судженням і така інформація може бути перевірена та є такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію, інформації стосовно ОСОБА_1 .

Водночас, у процесі розгляду справи не здобуто доказів на підтвердження достовірності вищевказаної поширеної інформації.

Такої ж позиції притримувався Верховний Суд в постановах від 08 травня 2019 року справа № 761/37180/17, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Звертаючись із даним позовом ОСОБА_1 зазначав, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, а саме погіршився його емоційний стан та порушені нормальні життєві зв`язки через ускладнення активного громадського та політичного життя, що полягало у низці телефонних дзвінків від виборців, однопартійців, колег та просто не байдужих людей, задля підтвердження чи спростування поширеної відносно нього інформації.

Моральну шкоду позивач оцінив у 20 000 грн.

За правилом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, саме на позивача покладений обов`язок належними та допустимими доказами довести спричинення йому моральної шкоди в сумі 20 000 грн., проте жодного доказу на підтвердження вказаного твердження матеріли справи не містять.

Настання ж, у зв`язку з встановленими обставинами, порушень нормальних життєвих зв`язків ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

Крім того, колегія суддів враховує, що суд, здійснюючи свою оцінку на засадах справедливості, як вимагається статтею 41 Конвенції, вважає, що визнання порушення само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сілін проти України» від 13 липня 2006 року).

При визначенні порядку спростування інформації, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 25 Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

При спростуванні відомостей по радіо чи телебаченню суд може вказати органу масової інформації, щоб резолютивна частина судового рішення була зачитана диктором у тій самій передачі або циклі передач і в той самий час не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили. Редагування органом масової інформації тексту судового рішення або коментар до нього не допускаються.

ТОВ «Телерадіокомпанія «Експо-ТВ» не заперечувало про наявність сказаного ОСОБА_2 в прямому ефірі, а лише зазначило, що за відсутністю скарг щодо змісту опублікованого 01 серпня 2018 року матеріалу, протягом строку визначеного ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про телебачення та радіомовлення» дані відеоматеріали були безповоротно видалені, в тому числі зі сторінки телерадіокомпанії в соціальній мережі «Facebook».

Враховуючи вищевикладене, є підстави для спростування поширеної інформації в той же спосіб, у який було її поширено, а саме: запросити в якості гостя телепередачі «Експозиція» ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_2 не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили в цій справі та зобов`язати ОСОБА_2 під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 . оголосити резолютивну частину судового рішення у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує повністю або частково та ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення у разі неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 141 ЦПК України регламентовано порядок розподілу між сторонами судових витрат за результатами розгляду справи по суті.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна скарга та позов підлягають до часткового задоволення, із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 частково підлягають стягненню судові витрати в сумі 1762 грн. (704,8 + 1057,2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканність ділової репутації ОСОБА_1 інформацію поширену відповідачем ОСОБА_2 01 серпня 2018 року на 53 54 хвилинах прямого ефіру телепередачі «Експозиція», яка транслювалась Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ», під час інтерв`ю з журналістом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 , а саме: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_6 є рішення суду доведене, що він корупціонер... ».

Зобов`язати ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕКСПО-ТВ» спростувати зазначену недостовірну інформацію в той же спосіб, у який ними було її поширено, а саме: запросити в якості гостя телепередачі «Експозиція» ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_2 , не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили в цій справі, та зобов`язати ОСОБА_2 під час інтерв`ю з журналістом ТОВ ТРК «ЕКСПО-ТВ» ОСОБА_3 оголосити резолютивну частину судового рішення в справі із зазначенням, що розповсюджена ним інформація: «....людина тире депутат міської ради тире за рішенням суду корупціонер про ОСОБА_6 є рішення суду доведене, що він корупціонер... » є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 , депутата Черкаської міської ради, директора КП «Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 762 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В.Нерушак