Справа № 712/9447/19
Провадження № 2/712/2150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Пироженко В.Д.,

при секретарі Жук О.М.,

за участі представника відповідача адвоката Дмитрика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що 19.06.2018 року між ТОВ «СОС Кредит» та ОСОБА_1 було укладеного договір про надання фінансового кредиту № 3097256, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн.

24.09.2018 між ТОВ «СОС Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 24/09/18-ФС, у відповідності до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконувала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надавала.

У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов?язань за кредитним договором, відповідач станом на 05.07.2019 року має заборгованість 23669 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 489,60 грн. заборгованість за відсотками, 4740 грн. заборгованість за пенею, 16440 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими компанією.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»заборгованість у розмірі 23669 грн. 60 коп.та 1921 грн. судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду від 04 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з?явився, скерував до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував щодо винесення судом заочного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дмитрик С.В. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Зазначає, що відносно відповідачки був скоєний злочин за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме невідомі особи здійснили крадіжку її персональних даних та здійснювали фінансові операції по замовленню онлайн кредитів у різних Фінансових компаніях, використовуючи різні Е-mail адреси, різні номери мобільних телефонів та навіть управляючи рахунком через «Приват-24», використовувались невідомими особами можливості LIQPAY ПриватБанк», знімались кошти невідомими особами та переводились на інші рахунки без її згоди.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Як зазначає позивач, 19.06.2018 між ТОВ «СОС Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 3097256, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2000 грн. із щомісячним погашенням кредиту за графіком платежів, що є додатком до зазначеного договору. Позичальник зобов`язувався повернути кредит в строки та в порядку встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 07.07.2018, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 496,40%.

24.09.2018 між ТОВ «СОС Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір факторингу № 24/09/18-ФС, у відповідності до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «СОС Кредит», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 3097256 від 19.06.2018.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення із вимогою сплатити заборгованість, відповідач не виконав свого зобов`язання. Відповідач не здійснив ніяких дій для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту укладення договору факторингу до відповідача, позивач не здійснював нарахувань штрафних санкцій по договору кредиту. Однак, на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідачем не погашена.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05.07.2019 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 23669 грн. 60 коп., яка складається з наступного: 2000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 489,60 грн. заборгованість за відсотками, 4740 грн. заборгованість за пенею, 16440 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими компанією.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В своєму запереченні на позовну заяву відповідач зазначає, що відносно неї був скоєний злочин за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме невідомі особи здійснили крадіжку її персональних даних та здійснювали фінансові операції по замовленню онлайн кредитів у різних Фінансових компаніях, використовуючи різні Е-mail адреси, різні номери мобільних телефонів та навіть управляючи рахунком через «Приват-24», використовувались невідомими особами можливості LIQPAY ПриватБанк», знімались кошти невідомими особами та переводились на інші рахунки без її згоди.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ТОВ «СОС КРЕДИТ» із листами заявами в яких повідомляла про здійснення відносно неї вказаних шахрайських дій та просила надати копії документів.

У зв`язку з ненаданням ТОВ «СОС КРЕДИТ» інформації та документів зверталася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою, в якій просила надати оцінку таким діям ТОВ «СОС КРЕДИТ» по ненаданню відповіді з копіями запитуваних документів по кредиту який замовляла невідома особа та незаконній продажі неіснуючого боргу склавши Договір Факторинг № 24/0918-ФС.

Також відповідачка зверталася із запитом на надання публічної інформації до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», а саме просила надати інформацію та документи щодо оформлення сторонніми особами договорів (інших угод) на її прізвище.

06.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаського ВП ГУНП в Черкаської області з повідомленням про те, що 14.09.2018 року з рахунку «ПриватБанк» зникли грошові кошти у сумі 1520 грн., у зв`язку з чим 07.10.2018 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0007017.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Згідно вимог Закону України «Про електронну комерцію» порядок укладення електронного договору про надання позики в ІТС небанківської фінансової установи відбувається за такими етапами:

- клієнт (споживач) ідентифікувався в ІТС (ч. 8 ст.11 Закону). При цьому ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в ІТС суб`єкта електронної комерції (ч. 4 ст.14 Закону);

- клієнт (споживач) в ІТС надає всю необхідну інформацію для формування фінансовою установою належної пропозиції клієнту (споживачу), при цьому ІТС має передбачати технічну можливість клієнта (споживача) змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття ним пропозиції (абз. 3 ч. 8 ст. 11 Закону);

- фінансовою установою направляється (розміщується) клієнту (споживачу) в ІТС індивідуальна оферта (з відповідними активними посиланнями на інші частини оферти, у разі їх наявності), яка має містити істотні умови кредитного договору, визначені ст. 1054 ЦКУ та ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (ч.1 ст.11 Закону), а також статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (за умови поширення);

- акцептування клієнтом зазначеної в III етапі оферти шляхом надсилання електронного повідомлення або заповненням формуляра заяви (форми), які повинні містити істотні умови кредитного договору, про прийняття такої пропозиції (ч. 6 ст. 11 Закону). При цьому зазначені електронне повідомлення та заява (формуляр) підписуються електронним підписом одноразовим ідентифікатором (дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч.1 ст. 3 Закону). Одноразовий ідентифікатор направляється споживачу засобами зв`язку, зазначеними під час реєстрації та може використовуватися тільки один раз;

- після акцептування клієнтом (споживачем) оферти, він повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа. Документ повинен містити обов`язкові відомості відповідно до ч.11 статті 11 Закону, рекомендується також зазначати умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів (за необхідності).

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 13 лютого 2019 року належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції (фінансової установи та споживача) в ІТС, якою зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.

Позивачем належних та допустимих доказів, в яких було б зафіксовано чітку послідовність (хронологію) всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів до суду надано не було.

Більш того, дослідивши матеріали справи і врахувавши положення ст. 526 ЦК України стосовно того, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, суд вважає, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що 07.10.2018 року ЧВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0007017 за фактом зникнення грошових коштів у сумі 1520 грн. з рахунку відповідачки в ПриватБанку, тому в даному випадку, та на даний час навіть договір укладений між сторонами не може бути підставою для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідним доказами, що 07.10.2018 року ЧВП ГУНП в Черкаській області на підставі заяви ОСОБА_1 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0007017 за фактом зникнення грошових коштів у сумі 1520 грн. з її рахунку в ПриватБанку, а також те, що відповідачем надано належні докази прямого втручання невідомих осіб до укладення кредитного договору № 3097256 від 19.06.2018 року, а кримінальне провадження по даному факту, на день розгляду даної цивільної справи, перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Крім того, договір про надання фінансового кредиту укладено у формі пропозиції (оферти) від імені ТОВ «СОС Кредит» - приєднання до пропозиції (акцепту) від імені відповідача та не було укладено анкети позичальника, що суперечить внутрішнім правилам надання кредиту. Анкета боржника зазначена серед документів, що передаються від клієнта ( ТОВ «СОС Кредит) до фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал). Акту передачі документації до суду не надано. Як зазначив сам позивач, анкета позичальника відсутня і потрібно звернутись до ТОВ «СОС Кредит».

На запит суду щодо надання такої документації, ні від позивача, ні від ТОВ «СОС Кредит» до суду направлено не було.

При досліджені судом документів доданих позивачем встановлено, що на всіх документах, а саме копії договору про надання фінансового кредиту № 3097256, копії додатку № 1 до договору про н6адання фінансового кредиту, копії паспорту, копії заяви-приєднання до договору про надання фінансового кредиту зазначений один електронний підпис одноразовим ідентифікатором rЗz9j8q9, який використовувався чотири рази в різних документах.

Відповідно до Повідомлення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 13 лютого 2019 року , особливими умовами порядку укладання електронних договорів, визначених Законом України «Про електронну комерцію» є те, що одноразовий ідентифікатор направляється споживачу засобами зв`язку, зазначеними під час реєстрації та може використовуватись лише один раз.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів укладення з відповідачем електронного договору.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 89, 141, 264-266, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 6, 15, 16, 192, 509, 526, 533, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 627, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач:ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»Споживчий центр» (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, інд. 79018).

Відповідач: ОСОБА_1 , (іпн. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текс рішення складено 28.12.2019.