КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 757/3989/15
Головуючий у першій інстанції - Батрин О.В.
Номер провадження № 22-ц/824/4824/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року за заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" поданої представником Майтаповою Валерією Юріївною про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів на користь позивача солідарно достроково заборгованість за кредитним договором в розмірі 101 822,91 дол. США, що еквівалентно 1 318 725,41 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

У жовтні 2018 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та представником ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подано заяву про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року заочне рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року скасовано та призначено справу до розгляду.

У грудні 2018 року представником АТ "Райффайзен Банк Аваль" - Майтаповою В.Ю. подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно в межах заборгованості за кредитним договором №014/0054/74/45897 від 16.02.2006 р., яка складає станом на 24.10.2018 р. - 375360, 95 дол. США, відповідно до курсу НБУ на дату розрахунку 10 566 186,27 грн., а саме:

- квартиру, загальною площею 158,7 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2;

- квартиру, загальною площею 31,00 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2;

- квартиру, загальною площею 119,70 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5;

- земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Григорівська сільрада, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року заяву задоволено частково. Накладено арешт на квартиру, загальною площею 158,7 кв. м., розташованої у АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи її тим, що арешт накладено на об'єкт нерухомості, вартість якого майже в п'ять разів перевищує розмір позовних вимог позивача, що є абсолютно протиправним та таким, що порушує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Заперечуючи доводи апелянта, представник ОСОБА_5 подав відзив та обґрунтовував його тим, що на даний час кредитна заборгованість збільшена до 375 360,95 дол. США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.10.2018 р. складає 10 566 186,27 грн., внаслідок чого заставна вартість предмета іпотеки є значно меншою від кредитної заборгованості, отже посилання апелянта про порушення законодавства є безпідставними, тому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник позивача Майтапова В.Ю. також подала відзив на апеляційну скаргу мотивуючи тим, що позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно в межах суми позовних вимог і враховуючи ухилення відповідачів від виконання кредитних зобов'язань перед Банком, обраний позивачем спосіб забезпечення позову не може потенційно спричинити збитків відповідачам або третім особам, тому просили ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

Представник Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" Циба Р.А. заперечив щодо доводів апеляційної скарги та вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а доводи апелянта безпідставними.

Представник відповідача у справі ОСОБА_5, адвокат Дирдіна І.В. заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки наявність заборгованості ОСОБА_2 перед Банком не заперечується, тому суд обґрунтовано вжив заходів забезпечення позову.

Апелянт в судове засідання не з'явився, однак його представник був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення справи з поважних причин суду не подавав, тому апеляційний суд з урахуванням положень ст. 372 ч.2 ЦПК України розглядає справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" Циби Р.А., представника відповідачки ОСОБА_5, адвоката Дирдіної І.В., перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, загальною площею 158,7 кв. м., розташовану у АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний захід забезпечення позову з урахуванням ринкових цін на нерухоме майно у Печерському районі м. Києва є співмірним із заявленими позовними вимогами із врахуванням вже забезпеченого кредитного договору предметом іпотеки та спрямований на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права які можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що предметом цього спору є стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №014/0054/74/45897 від 16.02.2006 р., яка складає станом на 20 жовтня 2014 року у сумі 101822,91 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату розрахунку 1318725,41 грн., який був укладений 16 лютого 2006 року між АППБ «Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_2, відповідно до якого останньому було надано кредит в сумі 99 000 доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, з остаточним поверненням 16 лютого 2026 року.

Із метою забезпечення своєчасного виконання та повного виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, 16 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов'язалася солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідачем за кредитним договором. (а.с.16,16)

Також, виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомого майна. Предметом іпотеки є нежилі приміщення (номер-апартаменти з кухнею) № АДРЕСА_5, заставна вартість якого відповідно до п. 1.7 договору іпотеки визначена сторонами у розмірі 592 652, 62 грн., що в еквіваленті становить 117 356,94 доларів США, станом на час укладення договору (а.с.97-102).

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, загальною площею 158,7 кв. м., розташовану у АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, суд виходив із співмірності запропонованого заявником способу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Апелянт подаючи скаргу мотивував її тим, що обраний судом спосіб забезпечення позову є не співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та посилався на те, що його зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечення договором іпотеки і вартість предмету іпотеки є вищою від розміру пред'явлених позивачем вимог.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідачів на його користь солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 101 822,91 дол. США, що еквівалентно 1 318 725,41 грн.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/0054/74/45897 від 16 лютого 2006 року, у сумі 101822,91 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату розрахунку 1318725,41 грн. (а.с.26-29)

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2018 року заочне рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2015 року скасовано та призначено справу до розгляду.

Таким чином на час вирішення заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову сума позовних вимог становила розмір 101822,91 доларів США, що відповідно до курсу НБУ на дату розрахунку 1318725,41 грн. Доказів щодо збільшення позивачем своїх позовних вимог до суми 375360,95 доларів США матеріали справи не містять, а представник позивача при апеляційному розгляду підтвердив про те, що АТ «РайффайзенБанк Аваль» лише має намір в подальшому при розгляді справи подати відповідну заяву на розгляд суду.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на те, що згідно до розрахунку заборгованості станом на 24 жовтня 2018 року загальна заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором №014/0054/74/45897 від 16 лютого 2006 року складає 375360,95 доларів США, у зв'язку з чим визнав доводи заявника про співмірність забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 158,7 кв. м., розташовану у АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 обґрунтованими .

Однак судом першої інстанції не враховано положення ст. 150 ЦПК України, відповідно до частини першої якої судом забезпечується не розрахунок заборгованості, а позов. При апеляційному розгляді представником позивача було підтверджено, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 375360,95 доларів США до суду першої інстанції на час розгляду заяви про забезпечення позову не подавалися.

З врахуванням викладених обставин, а також наданого апелянтом Звіту про оцінку заставного майна, відповідно до якого вартість нерухомого майна нежилого приміщення АДРЕСА_5, в розмірі 3596518 грн, колегія суддів вважає, що іпотека повністю покриває суму позову визначено судом у заочному рішенні та в пред'явленому позову, а тому додаткове забезпечення позовних вимог не потребується.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та прийшов до помилкового висновку про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову, тому ухвала суду повинна бути скасована, а в задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про задоволення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" поданої представником Майтаповою Валерією Юріївною про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Мотивований текст постанови виготовлено 11 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв