справа № 208/8609/18
№ провадження 2/208/1875/19
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

Секретар судового засідання - Корнієнко К.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житлом», -

встановив:

12.12.2018 року позивач ОСОБА_1 подала до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позовну заяву до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житлом», якою просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.12.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ОСОБА_1 є власницею квартири під номером АДРЕСА_1, яка належить на підставі витягу з Рішення від 21.02.2001 року №34 Виконкому Заводської районної ради Дніпропетровської області.

Разом з нею у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З травня 2012 року донька у квартирі не мешкає, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується Актом про не проживання № 213 від 03.12.2018 року, складеного директором ТОВ «Оселя» ОСОБА_4 у присутності свідків.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проведення судового засідання без її участі та без застосування технічних засобів.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання подала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради до судового засідання надали до суду про проведення судового засідання без їх участі та без застосування технічних засобів.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу з Рішення від 21.02.2001 року №34 Виконкому Заводської районної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_1 є власницею квартири під номером АДРЕСА_1. (а.с.5).

Відповідно до довідки №001044666 про склад сім'ї, надана ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - кв. наймач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка. (а.с.3).

З травня 2012 року донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі не мешкає, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується Актом про не проживання № 213 від 03.12.2018 року, складеного директором ТОВ «Оселя» ОСОБА_4 у присутності свідків. (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю, своїми діями Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реєстрація та проживання Відповідача за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру.

Суд вважає, що та обставина, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача і повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень, що становить 352 гривні 40 копійок. Іншу частину судових витрат в розмірі 352,40 копійок стягнути з відповідача в користь позивачки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 9, 155 ЖК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10-12, 76-83, 126, 142,200, 258-265, 280-283 ЦПК України суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житлом», - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, за квитанцією №0.0..1 від 07.12.2018 року, стягнув з Державного бюджету України на її користь - 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати ( судовий збір) в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1;

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, юридична адреса: м. Кам'янське, пр. В. Стуса, 10/12.

Суддя Івченко Т. П.