печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить за рахунок Державного бюджету України на його користь відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, мотивуючи свої вимоги тим, що судові та правоохоронні органи Кіровоградської області та Міністерства внутрішніх справ Україничинять протиправну бездіяльність при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом крадіжки майна ОСОБА_2 на суму 47 882,00 грн., а також позивач зазначає, що матеріальні втрати з вини судів, прокуратури, органів МВС України вплинули значною мірою на його моральний стан та призвели до моральних страждань, які позивач, виходячи із міркувань розумності, виваженості та справедливості оцінює в сумі 17 000,00 грн. та просять стягнути з відповідача.

Будучи належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання сторони в судове засідання не з'явилися, про причини неявки до суду не повідомили, будь-яких заяв з процесуальних питань не надходило, а тому за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити рішення, а відтак дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як на підставу заявлених позивачами вимог вони посилаються на положення ст. 56 Конституції України та ч. 6 ст. 1176 ЦК України.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодуються на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування таких видів відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_2 вказує на протиправну бездіяльність працівників слідчих підрозділів УМВС України в Кіровоградській області та ГУНП в Кіровоградській області. Позивач посилається на порушену у 2011 році кримінальну справу по факту крадіжки та неналежне її розслідування працівниками Управління МВС України в Кіровоградській області та прокуратури Кіровоградського району. Крім цього, позивач вказує на начебто незаконне вивезення урожаю у 2015 році та неналежне розслідування кримінального провадження слідчими підрозділами ГУНП в Кіровоградській області за вказаним фактом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, позивач не навели обґрунтування позовних вимог та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння їм шкоди та її розміру. Також позивачами не доведено протиправності поведінки органів судової влади, правоохоронних органів, органів прокуратури та причинного зв'язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою.

З огляду на встановлене суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів внаслідок їх необґрунтованості та недоведеності.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийнято рішення щодо ліквідації як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, в тому числі УМВС України в Кіровоградській області. Цією ж постановою прийняте рішення про створення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

При цьому, МВС України не є правонаступником вказаних органів внутрішніх справ та не може відповідати за дії його посадових осіб.

За вказаних обставин, Міністерство внутрішніх справ України не є належним відповідачем у даній справі, оскільки прав та інтересів позивачів не порушувало та, відповідно, не може нести відповідальність перед позивачами.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 12, 13, 76-83, 141, 263-265, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету.

Рішення може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому рішення суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя В. А. Писанець