УХВАЛА

іменем України

27 грудня 2019 року

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Половинки В.О.,

за участю секретаря судового засідання Концур А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове клопотання Товариста з обмеженої відповідальністю «Русфінанс Банк» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави за договором споживчого кредиту,-

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшло клопотання Товариста з обмеженої відповідальністю «Русфінанс Банк» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави за договором споживчого кредиту, яким вирішено звернути стягнення на заставлений транспортний засіб легковий автомобіль KIA RIO, рік випуску 2014, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , колір темно-сірий, в рахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Русфінанс Банк» за кредитним договором №1313362-ф від 05 травня 2015 року та стягнуто на користь ТОВ «Русфінанс Банк» витрати по оплаті державного мита з ОСОБА_1 в розмірі 6000 руб.

28 жовтня 2019 року боржника ОСОБА_1 було повідомлено про надходження клопотання на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, та надано йому місячний строк для подачі можливих заперечень. У встановлений судом строк можливих заперечень проти клопотання ОСОБА_1 не надав.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 05 грудня 2019 року клопотання призначено до судового розгляду 27 грудня 2019 року о 09-30 годині.

В судове зсідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав. У відповідності до ч. 5 ст. ст. 467 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року вирішено звернути стягнення на заставлений транспортний засіб легковий автомобіль KIA RIO, рік випуску 2014, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , колір темно-сірий, в рахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Русфінанс Банк» за кредитним договором №1313362-ф від 05 травня 2015 року та стягнуто на користь ТОВ «Русфінанс Банк» витрати по оплаті державного мита з ОСОБА_1 в розмірі 6000 руб. (а.с.8-11).

Про час та місце розгляду справи громадянин ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений.

Зазначене рішення набрало законної сили 21 лютого 2019 року, про що свідчить довідка Гуковського міського суду Ростовської області РФ (а.с.3).

Також, відповідно до довідки Гуковського міського суду Ростовської області РФ відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, йому вручено копію позовної заяви, що підтверджується відповідними даними в матеріалах справи (а.с.4).

Крім того, відповідно до довідки Гуковського міського суду Ростовської області РФ зазначене рішення не виконувалось на території Російської Федерації (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Російською Федерацією і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Отже, рішення Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року набрало законної сили 21 лютого 2019 року. Відповідач ОСОБА_1 участі у справі не приймав, проте був своєчасно та у належній формі повідомлений про час та місце судового розгляду. Це рішення на території Російської Федерації не виконувалося.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України.

Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено.

Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Будь-яких інших обставин, які б перешкоджали в задоволенні клопотання судом не встановлено.

Враховуючи, що при розгляді даного клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, передбачені статтею 55 Мінської Конвенції та ст.463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Розглянувши подані документи, суд вважає, що за таких обставин клопотання підлягає задоволенню і за результатами його розгляду можливо постановити ухвалу, якою визнати в Україні рішення іноземного суду, оскільки таке визнання та виконання рішення іноземного суду передбачено Конвенцією «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22.01.1993 року і умови, передбачені нею, дотримані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст.ст.462-467 ЦПК України, суд, -

постановив:

Клопотання Товариста з обмеженої відповідальністю «Русфінанс Банк» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави за договором споживчого кредиту - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Гуковського міського суду Ростовської області РФ від 04 грудня 2018 року відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариста з обмеженої відповідальністю «Русфінанс Банк» про звернення стягнення на заставлений транспортний засіб легковий автомобіль KIA RIO, рік випуску 2014, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_1 , колір темно-сірий, в рахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Русфінанс Банк» за кредитним договором №1313362-ф від 05 травня 2015 року та стягнення на користь ТОВ «Русфінанс Банк» витрат по оплаті державного мита з ОСОБА_1 в розмірі 6000 руб.

Копію ухвали направити стягувачеві та боржникові, на підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею чинності, видати виконавчий лист, який надіслати на виконання в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або шляхом подання апеляційної скарги до Сватівського районного суду Луганської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка