Дата документу 13.02.2019 Справа № 325/782/18-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 325/782/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/571/19 Діденко Є.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 07 вересня 2010 року по 18 лютого 2013 рокувін перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, від якого мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 18 лютого 2013 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 29 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

08 жовтня 2016 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_5, від якого у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що в травні 2018 року він отримав судовий наказ Приазовського районного суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з 10 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що він працює, вчасно сплачує аліменти на утримання першої дитини, але не може сплачувати аліменти у розмірі по 1/4 частині на обох дітей, так як іншого виду доходу він не має, та ще надає матеріальну допомогу своїм батькам, які являються пенсіонерами за віком.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд зменшити розмір стягнених аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути 1/6 частину з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати прийняття судом рішення до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір стягнених аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути 1/6 частину з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати прийняття судом рішення до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнуто 1/5 частину з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати ухвалення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4, та стягнуто 1/5 частину з усіх видів доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати ухвалення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд дійшов помилкового висновку про зміну сімейного і матеріального стану позивача, що є підставою для зменшення розміру аліментів, суд фактично покращив матеріальне становище позивача шляхом погіршення матеріального становища дітей. Не враховано, що розмір відрахувань із заробітної плати позивача в даний час складає 50%, що не перевищує встановлений законом максимальний розмір відрахувань за аліментними зобов'язаннями щодо двох малолітніх дітей. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення відмовивши повністю у задоволені позовних вимог.

На зазначену апеляційну скаргу позивач подав відзив у якому посилається на те, що рішення суду постановлено відповідно до вимог закону та встановленим обставинам. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 07 вересня 2010 року було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від зазначеного шлюбу народилася дитина - ОСОБА_6. 18 лютого 2013 року рішенням Приазовського районного суду Запорізької області зазначений шлюб розірвано, стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 29 січня 2013 року і до повноліття дитини.

08 жовтня 2016 року укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, від якого ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитина - ОСОБА_7. 16 травня 2018 року, за заявою ОСОБА_5 Приазовським районним судом Запорізької області видано судовий наказ, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 10 травня 2018 року і до повноліття дитини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з народженням у позивача другої дитини та необхідності сплати на її утримання аліментів матеріальне та сімейне становище ОСОБА_4 змінилося, що в свою чергу є підставою для зменшення розміру аліментів.

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Посилання позивача на підставу для зменшення розміру аліментів, зокрема у зв'язку зі зміною матеріального стану позивача внаслідок сплати аліментів на ще одну дитину, не є суттєвими та не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову колегія суддів не бере до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Приазовського районного суду Запорізької області з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку; судовим наказом Приазовського районного суду Запорізької області з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, що разом складає 1/2 від доходів позивача, а отже не створює надмірний тягар для платника аліментів.

Окрім того, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Отже ОСОБА_4 самостійно, на власний розсуд обрав професію та погодився на заробітну плату певного розміру, а отже вважає її достатньої задля забезпечення себе та своїх дітей.

У зв'язку з викладеним, рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів підлягає скасуванню із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року по цій справі, про часткове задоволення позову скасувати та ухвалити постанову наступного змісту:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Дата складання повної постанови 18 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко