Справа № 194/1384/19
Номер провадження 2-з/194/15/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Солодовник І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В :

21 серпня 2019 року до Тернівського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, в якій вона зазначає, що 27.11.2003 року за договором дарування, відповідачу був подарований недобудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На той час вони з відповідачем вже перебували у шлюбі. Відразу ж, після договору дарування недобудованого житлового будинку, вона разом з ОСОБА_2 на спільні сумісні кошти та за рахунок особистих трудових затрат почали добудовувати вищевказаний житловий будинок, господарські споруди, після чого будинок був введений в експлуатацію. Оскільки, добудова житлового будинку, господарчих будівель і споруд проводилася під час перебування нею з відповідачем у шлюбі на їхні з ним спільні кошти та за рахунок їхніх спільних трудових затрат, то частка, на яку збільшився житловий будинок та господарські і побутові споруди є їхньою з відповідачем спільною сумісною власністю.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд для запобігання ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та захисту її прав, з приводу яких вона звернулася до суду, забезпечити її позов до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову вважаю, що вона підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Однак, позивачем у заяві про забезпечення позову не зазначено ні ціни позову, про забезпечення якого вона просить, ні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Також, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Крім цього, беручи до уваги Постанову Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 16 від 26 грудня 2011 року, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, проте доказів на підтвердження обставин вказаних в заяві про забезпечення позову заявником не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 258, 260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.С. Солодовник