Справа № 466/6492/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/1228/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року в складі судді Білінської Г.Б.в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, з участю третьої особи Головного ОСОБА_4 Держпраці у Львівській області про стягнення коштів,-

встановила:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, з участю третьої особи Головного ОСОБА_4 Держпраці у Львівській області про стягнення коштів, просила стягнути з ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області допомогу на поховання чоловіка ОСОБА_5 в розмірі 1218 грн. та одноразову допомогу сім»ї потерпілого в розмірі п»ятирічного заробітку потерпілого в сумі 142313,08 грн.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 06.08.2014 р. в ТзОВ «ОСОБА_6 Буд» на території будівельного майданчика по вул. Величковського у м. Львові ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, при виконанні ним робіт мурування стін та перегородок впав з висоти 8-го поверху, внаслідок чого помер.

Вважає, що відповідач зобов»язаний нарахувати та виплатити допомогу їй, як дружині, на поховання чоловіка у розмірі 1218 грн. та 142313,08 грн. одноразової допомоги сімї потерпілого в розмірі п»ятирічного заробітку потерпілого відповідно до ст. 34 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (79041, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, корпус 8, ідентифікаційний код 41322361, рахунок №0563 в ГУ ДКС України у Львівській області, МФО 825014) на користь ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, паспорт: серія КВ № 023284, допомогу на поховання чоловіка ОСОБА_5 в розмірі 1218 грн. та 142313 грн. 08 коп. одноразової допомоги сім»ї потерпілого в розмірі п»ятирічного заробітку потерпілого.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

Вважає, що суд неповно з»ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Покликається на те, що в суді першої інстанції ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області подавало клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, однак суд у задоволенні клопотання відмовив.

Звертає увагу, що Фонд соціального страхування України наділений контролюючими функціями та правом видання обовязкових для страхувальників актів, тому спори за його участі та участі його робочих органів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Крім цього, нещасний випадок згідно ОСОБА_1 проведеного спеціального розслідування, стався з ОСОБА_5 при виконанні роботи за цивільно-правовим договором, тому на даний випадок не поширюється вимоги «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» № 1232 від 30.11.2011 року. ОСОБА_7 позивач не оскаржувала та такий не є підставою для страхових виплат згідно ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Територіальне управління Держгірпромнагляду України у Львівській області спростовує факт перебування потерпілого в трудових відносинах з ТзОВ «ОСОБА_6 Буд».

В свою чергу, документи визначені ст. 35 Закону, зокрема акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, ОСОБА_2 до відділення Фонду не подавала, тому відсутні правові підстави для здійснення страхових виплат Фондом.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив з того, що надана Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова інформація та відповідь Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Львівській області від 24.02.2015 року дають підстави вважати потерпілого ОСОБА_5 застрахованою особою, тому відповідач зобов»язаний нарахувати та виплатити допомогу на поховання позивачу, як дружині загиблого ОСОБА_5 у розмірі 1218 грн. та 142313,08 грн. одноразової допомоги сімї потерпілого в розмірі п»ятирічного заробітку потерпілого.

Крім цього, суд звернув увагу, що ТзОВ «ОСОБА_6 Буд Буд» визнало свої зобов»язання перед працівником, що загинув на виробництві та добровільно виплатило допомогу.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення колегія суддів виходить з такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті (ст. 23 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 звернувшись в суд просила стягнути з ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області допомогу на поховання чоловіка в розмірі 1218 грн. та одноразову допомогу сім»ї потерпілого в розмірі п»ятирічного заробітку потерпілого - в сумі 142313,08 грн., зазначала, що потерпілий був застрахованою особою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 2 параграфу III - територіальна юрисдикція (підсудність).

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

При цьому, юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду конкретних справ, віднесених до їх компетенції.

Судом першої інстанції з матеріалів кримінального провадження, яке 06.08.2014 року зареєстроване у ЄРДР за №0002493 встановлено, що 06.08.2014 рок в ТзОВ «ОСОБА_6 Буд» на території будівельного майданчика по вул. Величковського у м.Львові ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, при виконанні ним робіт з мурування стін та перегородок впав з висоти 8-го поверху, внаслідок чого помер. ОСОБА_5 працював у ТЗОВ «Шанс КийБуд» на підставі цивільно-правової угоди.

Комісія, утворена наказом територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області від 07 серпня 2014 року № 693, проводила спеціальне розслідування нещасного випадку з 07 серпня 2014 року по 18 вересня 2014 року, про що складено відповідний акт.

Згідно відповіді Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова слідує, що із отриманих доходів ОСОБА_5, за час роботи у ТзОВ «ОСОБА_6 Буд» сплачував внески на загальнообов»язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 зводяться фактично до того, що вона, як дружина покійного, який трагічно помер на виробництві за нещасного випадку, має право на отримання страхових виплат в контексті прав та обовязків відповідача ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

Відповідно до частини першої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення з позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини другої цієї статті).

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній на час звернення з позовом та розгляду справи судом першої інстанції).

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб»єктного складу спірних правовідносин (участь у них субєкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обовязках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема повязаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

Закон україни «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» втратив чинність 01.01.2015 року, однак був чинним на час на час виникнення спірних правовідносин, серпень 2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Цей Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Відповідно до частини пятої статті 10 цього ж Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень є виконавчі дирекції відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Таким чином, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на час виникнення спірних правовідносин був субєктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб із суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом на підставі того, що ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області відмовило їй у призначенні страхових виплат.

Таким чином, позивач вважає поведінку (рішення, дії, бездіяльність) суб'єкта владних повноважень протиправною.

Враховуючи функції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та зміст положень вищезазначених норм процесуального права, спірні правовідносини мають ознаки публічно-правових за предметом та суб'єктним складом, а отже, підлягають розгляду за правилами КАС України.

Така правова позиція викладена у постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 14-87цс18.

Наведене дає підстави для висновку про те, суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, а саме статті 15 ЦПК України (у редакції чинній на час звернення з позовом) та статті 19 ЦПК України у редакції закону від 03.10.2017 року чинного на час ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно із частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки даний спір з позовними вимогами до ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про стягнення коштів підлягає розгляду за правилами КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, з участю третьої особи Головного ОСОБА_4 Держпраці у Львівській області про стягнення коштів - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1435,30 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Компенсувати ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській областісплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2152,97 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_9