Єдиний унікальний номер 233/5078/18 Номер провадження 22-ц/804/803/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Санікової О.С., Агєєва О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Мартиненко В.С. в місті Костянтинівці Донецької області, повний текст судового рішення складений 20 листопада 2018 року, в справі номер 233/5078/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2018 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем з 12 липня 2016 року до 22 червня 2017 року, звільнений 22 червня 2017 року за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років за ст. 38 КЗпП України.

Станом на 22 червня 2017 року відповідачем нарахована позивачу заробітна плата за період з 1 березня 2017 року по 22 червня 2017 року в розмірі 82944 грн. 10 коп., але не виплачена. Тому ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 22 червня 2017 року в розмірі 66499,28 грн., що становила до виплати без утримання податку та інших обов'язкових платежів.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 22 червня 2017 року у розмірі 79551,87 грн. з наступним утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць в розмірі 4978,18 грн. з наступним утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення заробітної плати в розмірі 3392,23 грн. - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач АТ «Українська залізниця», подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 79551,87 грн. та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, зокрема, не в повній мірі з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що у зв'язку з відсутністю первинних документів структурному підрозділі «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» нарахування заробітної плати не здійснювалось тому, що з 16 березня 2017 року до дирекції не надходили таки документи від підприємства, на якому працював позивач для нарахування заробітної плати.

Висновком Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 року №126/2/21-10.2 засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності АТ «Укрзалізниця» на території, непідконтрольній українській владі. Відповідач фактично втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису та особових справ працівників. Отже, настання форс-мажорних обставин унеможливило виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно ст. ст. 47, 83, 115, 116 КЗпП України. Нарахування заробітної плати та інших виплат стало неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати за умови, що господарська діяльність здійснювалась.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині спору про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 79551,87 грн., апеляційний суд переглядає рішення суду саме в цій частині.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до трудової книжки АТ-ІІ №9583769 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем до 22 червня 2017 року (а.с. 7-13).

З довідки №514/2 від 31.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за період з 1 березня 2017 року по 15 березня 2017 року в розмірі 3392,23 грн., яка була отримана позивачем 12.12.2017 року у касі дирекції м. Лиман (а.с. 43).

Відповідно до висновку Торгово-промислової палати України №126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно ПАТ «Укрзалізниця» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Донецьк. З 20.03.2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «Укрзалізниця», що знаходиться в тому числі в м. Донецьк, перебуває у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 20 березня 2017 року. Унеможливлення виконання ПАТ «Укрзалізниця», регіональною філією «Донецька залізниця» обов'язків, передбачених законодавством України про працю, зокрема, статей 47, 83, 115, 116 КЗпП України спричинено впливом дії форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме актами тероризму на території м. Донецька, тривалими перервами в роботі транспорту, регламентними умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, які продовжують діяти і дату закінчення їх дії встановити неможливо. Ці форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є надзвичайними, непередбачуваними і мають неминучий характер, їх дії не можна уникнути за звичайних обставин при всій обачливості зобов'язаної сторони за трудовим договором (а.с. 46-54).

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній за період з 1 березня 2017 року по 22 червня 2017 року в розмірі 79551,87 грн. з наступним врахуванням з цієї суми обов'язкових податків та зборів.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року №108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 12 липня 2016 року по 22 червня

2017 року, звільнений за ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію (а.с. 10-12, 9).

На підтвердження заборгованості по заробітній платі позивач надав копію довідки від 17.07.2017 року №382, з якої вбачається, що йому нарахована заробітна плата до виплати з березня 2017 року по червень 2017 року в сумі 82944,10 грн., сума до виплати з березня 2017 року по червень 2017 року складає 66499,28 грн. Копія довідки містить підписи посадових осіб - головного інженера ОСОБА_2, головного бухгалтера ОСОБА_3, проте не містить печаток та штампів підприємства.

На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 07.11.2016 року ОСОБА_2 був уповноважений, зокрема, здійснювати прийом, переведення, переміщення та звільнення працівників структурних підрозділів згідно з законодавством про працю, Положення про Підрозділ та виконувати інші функції власника або уповноваженого ним органу з питань закон6одавства про працю щодо працівників структурних підрозділів, тобто, видавати довідки про роботу та заробітну плату та підписувати таки документи. Дія вказаної довіреності припинена, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 05.05.2017 року (а.с. 14, 44, 45).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач ОСОБА_1, надаючи копію довідки від 17.07.2017 року №382 про нарахування заробітної плати з березня 2017 року по червень 2017 року в сумі 82944,10 грн., сума до виплати з березня 2017 року по червень 2017 року складає 66499,28 грн. без зазначення конкретного періоду заборгованості, не довів достовірності такої довідки, як доказу про наявність заборгованості АТ «Українська залізниця» за цей період.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності заборгованості по заробітної платі та її розміру за період з березня 2017 року по червень 2017 року позивачем не надано.

На це суд першої інстанції уваги не звернув, помилково прийшов до висновку про достовірність довідки від 17.07.2017 року №382 та наявності заборгованості АТ «Українська залізниця» по заробітній платі в сумі 79551,87 грн. перед ОСОБА_1

Отже, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення для справі, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині спору про стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в сумі 79551,87 грн. підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні цих вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2018 року в частині спору про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 79551,87 грн. - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині спору про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 березня 2017 року по 22 червня 2017 року в сумі 79551,87 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 11 квітня 2019 року.

Суддя: