Єдиний унікальний номер 725/5098/17
Номер провадження 2/725/1003/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря: Майстрюк В.О.

представників позивача: Мельника Ю.В., Марчака Ю.М.

відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача: Рудницької Т. ОСОБА_3 .

представника третьої особи: Голубяк В. ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської до ОСОБА_5 , яка діє також в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: Чернівецька обласна рада, Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а також за зустрічним позовом ОСОБА_5 , яка діє також в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім.О.Кобилянської звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні майном.

У поданій заяві посилався на те, що в будинку АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві власності Чернівецькій обласній раді. Рішенням Чернівецької обласної ради №126-28/14 від 26.09.2014 року квартиру було передано на баланс муздрамтеатру.

Оскільки ОСОБА_5 та її колишній чоловік працювали в театрі, тому з 2002 року вони проживали та були зареєстровані разом із дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_7 у вказаній квартирі.

У подальшому, 20.07.2012 року між драмтеатром та ОСОБА_5 було укладено договір оренди житла на проживання в одній із кімнат квартири.

Проте з 07.12.2016 року ОСОБА_5 разом із дітьми добровільно без примусу переїхала проживати до іншого житла, де і проживає по даний час. Комунальні послуги з 07.12.2016 року за житло не сплачувала.

Таким чином, починаючи з 07.12.2016 року відповідачі, добровільно змінивши місце проживання, спірним житловим приміщенням не користувалися та були відсутні понад 6 місяців, а тому є такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Термін дії договору оренди житлового приміщення сплив 20.07.2017 року.

У добровільному порядку знятись із реєстрації за адресою АДРЕСА_1 відповідачі відмовляються.

Просив визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_2 . Також просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 звернулись до суду із зустрічною позовною заявою до КП «Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської», ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом.

У поданій заяві посилались на те, що 11.09.2002 року ОСОБА_5 була надана житлова площа (кімната) в гуртожитку по АДРЕСА_1 , де вона була зареєстрована та проживала. У подальшому, за вказаною адресою були зареєстровані її діти. Іншого житла у них не має.

07.12.2016 року вони, у зв`язку з проведенням ремонту у належній їм кімнаті у гуртожитку, тимчасово на час ремонту виїхали з кімнати. Однак, вже 14.12.2016 року вона туди повернулась та виявила, що замки на дверях до кімнати були змінені та зачинені. Надати доступ до кімнати відповідачі категорично відмовились, мотивуючи тим, що трудові відносини із драмтеатром припинені, а тому вона втратила право на проживання у гуртожитку. У зв`язку з зазначеним вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав.

Згодом у жовтні 2017 року позивачі знову вселились до кімнати в гуртожитку, але вже в листопаді 2017 року їм знову почали чинити перешкоди у проживанні в кімнаті та не допускали до помешкання.

Також ОСОБА_5 вказувала на те, що працювала в Чернівецькому академічному обласному українському музично-драматичному театрі ім.О.Кобилянської з 01.10.1993 року по 21.07.2012 року, а тому на підставі ст.125, ст.132 ЖК України її не може бути виселено із спірного житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення.

Просили усунути їм перешкоди у користуванні гуртожитком по АДРЕСА_1 шляхом їх вселення та надання ключів від вхідних дверей гуртожитку.

Представником відповідача ОСОБА_5 було подано відзив на первісний позов, в якому остання позов не визнала з підстав, викладених у поданій до суду зустрічній позовній заяві.

Представником позивача було подано відповідь на відзив. У поданій відповіді представник зазначив, що квартирі АДРЕСА_3 не було надано статусу гуртожитку, а лише передано театру в орендне користування. Договір оренди від 20.07.2012 року між сторонами розірвано.

Ухвалою суду від 22.02.2019 року цивільну справу №725/5098/17 було прийнято до провадження судді Стоцької Л.А.

У подальшому, ухвалою суду від 20.03.2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені у ньому фактичні обставини. Пояснив, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору оренди, оскільки спірне житлове приміщення перебуває виключно в орендному користуванні театру. Інших прав відносно квартири у театру не було, а тому передати їх іншим особам він не міг. Просив позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав з підстав, викладених у поданому відзиві. Просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Пояснила суду, що ОСОБА_5 перебувала у трудових відносинах із театром більше 10 років, а тому має право користуватися гуртожитком. Просила відмовити у задоволенні позову. Зустрічний позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , яка також була допитана судом в якості свідка, суду показала, що ОСОБА_5 наприкінці 2016 року добровільно виїхала з кімнати, забравши усі свої речі. Через деякий час вона прийшла до квартири з невідомими особами з камерами та знову потрапила до кімнати. На кімнату ОСОБА_5 вона не претендує.

Відповідач ОСОБА_1 , яка також була допитана судом в якості свідка, суду показала, що у 2016 році ОСОБА_2 повідомила їй, що ОСОБА_5 вивозить з кімнати свої речі. Коли вона туди приїхала, речей ОСОБА_5 у кімнаті не було, там все було зачинено. Після цього відповідач протягом тривалого часу там не проживала. Згодом ОСОБА_5 прийшла з комісією та, виламавши двері, потрапила до кімнати.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи Чернівецької обласної ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи служби у справах дітей ЧМР відніс вирішення спору на розсуд суду. Просив врахувати інтереси дітей.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що також проживала у приміщенні спірного гуртожитку. При вселенні їй було видано ордер. У грудні 2016 року ОСОБА_5 у кімнаті гуртожитку вже не проживала та добровільно виселилась, зачинивши кімнату.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_5 у її присутності просила в директора театру ключі від квартири, однак їй чинили перешкоди. Після цього вони з групою людей допомогли відповідачці повторно вселитись до кімнати у квартирі.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що проживає у будинку, в якому одна із квартир використовується як гуртожиток театром. Сім`я Андроників чинила ОСОБА_5 перешкоди, щоб вона не могла жити у квартирі АДРЕСА_3 .

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суду показали, що в спірному житловому приміщенні проживає сім`я учасників бойових дій, який вони підтримують. У 2016-2017 роках та ОСОБА_5 чинився тиск і вони допомогли їй вселитися до квартири.

Заслухавши вступне слово учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до таких висновків.

Так, судом було встановлено наступні фактичні обставини справи та спірні правовідносини.

Зокрема, судом було встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №148/6 від 01.04.1986 року приміщення квартири АДРЕСА_3 було передано в орендне користування театру для розміщення гуртожитку малосімейних у зв`язку з тим, що вказане приміщення використовується під гуртожиток більше десяти років (а.с.71 Том 1).

22.07.1993 року рішенням №423/14 було дозволено переукласти угоди на оренду гуртожитків терміном на 1 рік, в тому числі Чернівецькому українському музично-драматичному театру ім.О.Кобилянської (а.с. 72-73 Том 1).

У подальшому, 29.09.1998 року рішенням Чернівецької міської ради №60 підтверджено право власності територіальної громади м. Чернівці на об`єкти нерухомості, що перебувають у користуванні суб`єктів спільної власності територіальних громад, в тому числі і щодо №2, що по АДРЕСА_4 (а.с.74-77 Том 1).

31.10.2002 року між Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім.О.Кобилянської» було укладено договір оренди нерухомого майна №388/8, відповідно до якого театру було передано в оренду нерухоме майно, розміщене за адресою АДРЕСА_1 . Майно передано в оренду з метою використання як гуртожиток. Договір укладено строком на три роки з правом подальшої пролонгації договору (а.с.78-81 Том 1).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.09.2013 року, з осені 2013 року квартира АДРЕСА_3 належить на праві комунальної власності Чернівецькій обласній раді (а.с.7 Том 1). Зазначена квартира складається з чотирьох житлових кімнат, загальною площею 123,90 кв.м., в тому числі житловою площею 89,3 кв.м.

Рішенням Чернівецької обласної ради №126-28/14 від 26.09.2014 року було погоджено передачу зазначеної вище квартири на баланс КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О.Кобилянської» (а.с.8 Том 1).

Таким чином, судом на підставі належних, допустимих та достовірних доказів у справі встановлено, що квартира АДРЕСА_3 з моменту виникнення спірних правовідносин, тобто з 2002 року, перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради, а з 20.09.2013 року - перебуває у власності Чернівецької обласної ради.

Вперше приміщення квартири АДРЕСА_3 було передано в орендне користування «Чернівецькому академічному обласному українському музично-драматичному театру ім. О.Кобилянської» на підставі рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №148/6 від 01.04.1986 року.

У подальшому, право оренди на вказане житлове приміщення театру неодноразово продовжувалось.

Востаннє між сторонами було укладено договір оренди нерухомого майна №388/8 спірного житлового приміщення 31.10.2002 року.

Отже, позивач КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О.Кобилянської», починаючи з 1986 року є орендарем квартири АДРЕСА_3 .

Визначаючись із характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить із правовідносин, які виникли між власником спірного приміщення та КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім.О.Кобилянської»: відносин, які випливають із договору оренди житла.

Суд зауважує, що Чернівецькою міською радою квартира №2, що по АДРЕСА_4 28 м. Чернівці на баланс КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О.Кобилянської» не передавалась, вказана квартира була передана позивачу виключно на праві орендного користування.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин позивач був наймачем (орендарем) квартири АДРЕСА_3 .

Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, відповідач, починаючи з 01.10.1993 року по 21.07.2012 року, перебувала у трудових відносинах із КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О.Кобилянської» (а.с.82-85 Том 1).

Восени 2002 року ОСОБА_5 вселилась у кімнату №1 АДРЕСА_5 АДРЕСА_3 .

У поданій до суду заяві відповідач та її представник посилались на те, що вона вселилась до спірного приміщення гуртожитку на підставі рішення про надання житлового приміщення у гуртожитку та спеціального ордеру, виданих адміністрацією театру.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Однак, будь-яких доказів на підтвердження зазначених вище обставин, зокрема ордеру та рішення, суду надано не було.

При цьому суд зауважує, що іншим працівникам театру, зокрема свідку ОСОБА_9 , ордери на вселення у приміщення видавались.

З урахуванням зазначеного, суд відхиляє аргументи ОСОБА_5 та її представника щодо регулювання спірних правовідносин виключно нормами законодавства про гуртожитки.

Як було встановлено судом, КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О.Кобилянської» до 26.09.2014 року користувався житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 на підставі договору оренди №388/8 укладеного 31.10.2002 року.

З дослідженого у судовому засіданні договору видно, що театр є орендарем спірного приміщення (а.с.78 Том 1). Відповідно до умов укладеного договору, орендар має право передавати за письмовою згодою орендодавця майно в суборенду на термін дії договору та зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору протягом трьох робочих днів повернути майно орендодавцю.

Таким чином, до спірних правовідносин на підставі п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягають застосуванню положення глави 59 ЦК України 2004 року.

Згідно із частиною першою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови і порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Спеціальним законодавчим актом, яким регулюються правовідносини, пов`язані з наймом житла, що є об`єктом державної або комунальної власності, є ЖК УРСР.

За змістом ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок (ст.63 ЖК).

Відповідно до ст.91 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї, які проживають разом із ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле приміщення у випадках і в порядку, встановлювальних цим Кодексом.

Після закінчення строку договору піднайму піднаймач не вправі вимагати відновлення договору і на вимогу наймача зобов`язаний звільнити займане приміщення. Якщо договір піднайму укладено без зазначення строку, наймач зобов`язаний письмово попередити піднаймача про припинення договору за три місяці. У разі відмовлення звільнити займане приміщення після припинення договору піднайму піднаймач і члени його сім`ї підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (Стаття 97 Кодексу).

Судом також установлено, що 20.07.2012 року між Чернівецьким академічним обласним українським музично-драматичним театром ім. О.Кобилянської та ОСОБА_14 було укладено договір оренди житлового приміщення у гуртожитку (а.с.131-132 Том 1).

Згідно умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в користування житлове приміщення в гуртожитку муздрамтеатру за плату на певний строк. Орендодавець надає орендарю у користування кімнату АДРЕСА_6 .

Вказаним договором сторони погодили, що договір укладено строком на 1 рік. У випадку продовження користування орендарем приміщенням гуртожитку після закінчення строку, то, за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором на 1 рік.

За змістом ст.627, ст.628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

15.05.2017 року КП «Чернівецьким академічним обласним українським музично-драматичним театром ім. О.Кобилянської» було надіслано ОСОБА_14 повідомлення про припинення дії договору оренди від 20.07.2012 року та заперечення щодо його поновлення на новий строк (а.с.153 Том 1).

11.07.2017 року позивачем відповідачці повторно було надіслано повідомлення про припинення дії договору оренди та про необхідність здачі кімнати по акту прийому-передачі а.с.17 Том 1).

Таким чином, позивач у визначеному законом порядку повідомив відповідача про закінчення строку договору піднайму, а тому він є припиненим.

Розглядаючи аргументи представника відповідача щодо неприпустимості позбавлення ОСОБА_14 житла без надання їй іншого жилого приміщення, суд враховує наступне.

Так, як було встановлено судом, ОСОБА_14 разом із дітьми 07.12.2016 року добровільно, забравши усі свої речі, виїхала з кімнати №1, що розташована в квартирі АДРЕСА_3 . Зазначену обставину сторони не заперечували.

При цьому, представник відповідача стверджувала, що ОСОБА_14 виїхала тимчасово, на час проведення ремонту, однак в подальшому, її не допускали до спірного житлового приміщення.

Проте, з дослідженого у судовому засіданні акту КЖРЕП №9 від 30.09.2018 року видно, що ОСОБА_14 станом на 30.03.2018 року за адресою АДРЕСА_1 не проживає (а.с.151 Том 1).

Окрім того, з наявного у матеріалах справи листа Служби у справах дітей ЧМР від 01.03.2017 року встановлено, що працівниками Служби 28.02.2017 року було обстежено умови проживання ОСОБА_14 з дітьми за новою адресою та встановлено, що остання винаймає приміщення у знайомих, де для дітей є всі умови щодо повноцінного розвитку та навчання (а.с.15 Том 1). Своє нове місце проживання ОСОБА_14 суду не повідомила.

На час розгляду справи судом ОСОБА_14 також за місцем реєстрації не проживає. Зазначену обставину підтвердили допитані судом свідки та не заперечувала представник відповідача. Будь-які ремонтні роботи у кімнаті №1, починаючи з 07.12.2016 року по даний час не проводились, ключі від кімнати перебувають в ОСОБА_14

Доводи представника відповідача щодо вчинення ОСОБА_14 перешкод у користуванні приміщенням суд відхиляє. Так, судом встановлено, остання дійсно неодноразово зверталась до ЧВП ГУНП В Чернівецькій області з приводу того, що сусіди у квартирі АДРЕСА_3 чинять їй перешкоди у користуванні житлом (а.с. 93-99 Том 1). При цьому факти такого звернення мали місце як до грудня 2016 року, так і після цього.

Із складених за результатами звернень висновків вбачається, що підставами звернення відповідача до поліції стали конфліктні відносини із сусідами, які не є орендодавцями майна, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Так, зокрема, підставами звернення були: не допуск дітей до ванної кімнати; зачинення дверей блоку спільних квартир.

Також суд бере до уваги покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що у 2017 році вони допомогли ОСОБА_14 вселитися до спірного житлового приміщення. Тобто остання мала доступ до помешкання, проте проведеною у березні 2018 року перевіркою КЖРЕП №9 було встановлено, що відповідач там не проживає.

Наведені вище обставини, на думку суду, свідчать про штучне спотворення відповідачем обставин та не бажання проживати у кімнаті АДРЕСА_2 у зв`язку з наявністю іншого постійного місця проживання, яке ОСОБА_14 свідомо приховала від суду.

Сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідача за адресою АДРЕСА_1 не свідчить про те, що дане приміщення є її житлом з огляду на контекст поняття житла, викладеного у ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи конкретні фактичні обставини, протягом останніх двох років та приблизно шести місяців у ОСОБА_14 наявне інше житло, по відношенню до якого в останньої існують достатні та тривалі зв`язки.

При цьому суд зауважує, що позивач з вимогами про примусове виселення відповідача із спірного приміщення до суду не звертався, ОСОБА_14 добровільно виселилась із займаного приміщення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Зняття з реєстраційного обліку покладено на відповідні Управління державної міграційної служби України, однак до участі у даній справі цей орган не був залучений ні в якості третьої особи, ні в якості відповідача. Безпосередньо саме рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення і є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

На підставі наведеного, зокрема того, що договір оренди від 20.07.2012 року припинений, ОСОБА_14 протягом тривалого часу у спірному житловому приміщенні не проживає, однак не повертає орендодавцю ключі від кімнати, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам ст.5 ЦПК України, а тому приходить до висновку, що позов Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім. О.Кобилянської обґрунтований та підлягає задоволенню. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наведених вище підстав.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 61, 63, 91 ЖК УРСР; ст.ст.627, 628, 810 Цивільного кодексу України; ст. 4, 5, 10, 18, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_15 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє також в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які проживають за адресою АДРЕСА_7 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської понесені судові витрати у розмірі 1600 гривень.

У задоволенні позову ОСОБА_5 , яка діє також в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Комунального підприємства Чернівецького академічного обласного українського музично-драматичного театру ім.О.Кобилянської, який розташований в м.Чернівці на Площі Театральній, 4, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , які проживають за адресою АДРЕСА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька