Справа № 274/6343/18 Провадження № 2/0274/1041/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
11.04.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
прозміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц, та стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., та ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., у розмірі 1 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 21 650,00 грн., посилаючись на те, що їй не вистачає коштів на утримання дітей, законодавством України було збільшено мінімальний розмір аліментів для дитини, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, ОСОБА_2 несвоєчасно та неповно сплачує аліменти, присуджені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц.
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзив не надходили.
Судом з'ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц, яке набрало законної сили 27.10.2015 р., було, зокрема, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., у розмірі 666,67 грн. щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., у розмірі 666,67 грн. щомісячно та на утримання сина ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., у розмірі 666,67 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2015 р. і до повноліття дітей (а.с. 12 13).
Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Посилання ОСОБА_1 на те, що їй не вистачає коштів на утримання дітей, не є обставиною, яка, зважаючи на частину першу статті 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зміни розміру аліментів.
Разом з тим, Суд зазначає, що на момент ухвалення рішення розмір прожиткового мінімуму для дитині віком від шести до вісімнадцяти років становить 2 027,00 грн., що визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік".
Таким чином розмір аліментів, визначений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц, а саме 667,67 грн. на кожну дитину щомісячно, не може забезпечити інтересів дітей ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., та ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., достатній рівень їх життя, умов, необхідних для їх всебічного розвитку.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц, а саме необхідність забезпечити інтереси дітей ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., та ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., достатній рівень їхнього життя, умов, необхідних для всебічного розвитку.
Визначаючи новий розмір аліментів, Суд враховує висновок, наведений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13:
"З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду, у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі")".
Частиною першою та другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд, визначаючи новий розмір аліментів, з урахування того, що ОСОБА_2 проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, вважає, що розмір аліментів може бути визначено у (твердій) грошовій сумі у 1 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно, тобто у розмірі, в якому просить ОСОБА_1.
Таким чином позов ОСОБА_1 в частині вимоги про збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню.
Як зазначалось вище, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., у розмірі 666,67 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ОСОБА_2 аліменти на дітей в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.08.2018 р. виникла заборгованість у розмірі 71 000,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком, складеною Бердичівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а. с. 14).
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15..05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
З розрахунку, здійсненим ОСОБА_1, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2015 р. по липень 2018 р. включно становить 21 650,00 грн.
Суд зазначає, що вказаний розмір є меншим, ніж має бути, зважаючи на положення частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, проте Суд позбавлений права вийти за межі позовних вимог (частина перша статті 13 Цивільного процесуального кодексу України: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках) позбавлений права вийти за межі позовних вимог).
Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи.
Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає (за даними позовної заяви) за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП (за даними позовної заяви) НОМЕР_2) про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.
2. Розмір аліментів, присуджений рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.10.2015 р. у справі № 274/3333/15-ц, змінити.
3. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, яка народилась 21.11.2007 р., у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до 21.11.2025 р.
4. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, який народився 30.10.2012 р., у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до 30.10.2030 р.
5. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, яка народилась 30.10.2012 р., у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, тобто до 30.10.2030 р.
6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з липня 2015 р. по липень 2018 р. включно у розмірі 21 650,00 грн.
7. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут