ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/375/19 Справа № 212/2922/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Голуб О.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року, ухваленого суддею Ваврушак Н.М. у м. Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 06 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про порушення прав споживачів та зобов'язання виконати умови договору.

В мотивування позовних вимог зазначила, що 25.04.2012 року між сторонами укладено договори № № 55/ІІ, 56/ІІ на комплексне архітектурне і художнє оформлення надмогильної споруди та поховання. Відповідач ФОП ОСОБА_2, згідно умов укладеного договору зобов'язалась у строк до 05 липня 2012 року виконати роботи замовні роботи, за обумовлену плату на кладовищі «Ново - Краматорівка». У 2013 року позивач ОСОБА_1 виявила недоліки у виконаній роботі та встановила, що роботи виконані ФОП ОСОБА_2 не у повному обсязі, а саме щодо переулаштування металевого столу та лавки, також виявлено пошкодження поверхні столу ударами молоту. В результаті неякісного виконання, споруда почала руйнуватись - почали відпадати бокові плитки, плитки покриття покладені нерівно, мають значні виступи. Внаслідок природних явищ (дощі, мороз та інші) було зруйновано оздоблення надмогильної споруди, а саме: повідпадали з місця установки гранітні "Плавники".

На думку ОСОБА_1, через неякісну установку, тобто недостатню кількість кріпильного матеріалу було знято та викрадено гранітний стіл та гранітна лавка з надмогильної споруди. Під час виконання робіт, ФОП ОСОБА_2 пошкоджено дві надгробні плити. З приводу усунення недоліків позивач декілька разів зверталась до відповідача, яка частково визнала претензії. Крім того, позивачем виявлено, що розмір заливки армованого бетоном поховання перевищує розміри родинних поховань, що перешкоджає ОСОБА_1 належним чином зареєструвати родинне поховання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. У мотивування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано умови договору, що сторони обумовили гарантійний строк 10 років, тому відповідач зобов'язаний усунути недоліки та привести у відповідність до належної якості виконану роботу. Крім того, вважає, що висновок суду про прийняття відповідачем виконаної роботи, шляхом її повної оплати не відповідає укладеному договору, яким передбачений обов'язок скласти Акт прийому-передачі виконаних робіт.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2012 року ОСОБА_3 уклала з ФОП ОСОБА_2 яка діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію договір № 55/п на комплексне архітектурне та художнє оформлення поховання. За умовами укладеного договору ФОП ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання виконати заливку армованим бетоном поховання шляхом укладення за узгодженням сторін гранітної плитки та встановити надмогильну споруду за індивідуальним узгодженим проектом. Об'єм робіт додатково зазначено в замовленні № 55/11. Строк виконання робіт визначено останнім платежем здійсненого замовником - тобто ОСОБА_1 однак не раніше ніж 05.07.2012 року. ОСОБА_1 зобов'язалась сплатити вартість робіт шляхом надання попередньої оплати в розмірі 50 % вартості робіт, решту - після виконання робіт. Вартість робіт за цим договором становить 21 285,00 грн. (а.с. 9).

Також 24.04.2012 року ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 яка діяла на підставі свідоцтва про державну реєстрацію СПД - ФО договір № 56/п на комплексне архітектурне та художнє оформлення надмогильної споруди предметом якого було виконання з боку ФОП ОСОБА_2 художнього оформлення надмогильної споруди з природного каменю за індивідуальним, узгодженим проектом, а ОСОБА_1 зобов'язалась сплатити узгоджену вартість робіт за цим договором у розмірі 3425 грн. (в т.ч. 1 425 грн. - вартість комплектуючих, 2000 грн. - художнє оформлення) шляхом внесення попередньої оплати, та решту - після виконання робіт (а.с. 7).

Згідно узгодженого сторонами розрахунок вартості робіт за обома договорами, що були укладені між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, а також додано додатковий обсяг робіт по виготовленню та установці в раніше залитий бетон столу та лавки вартість яких за домовленістю сторін становить 1865 грн. (стіл - 865 грн., установка - 80 грн., лавка - 790 грн., установка - 120 грн.) (а.с.13).

Загальна вартість робіт за договорами складає 24710 грн. які ОСОБА_1 сплатила згідно квитанцій: № 005268 від 25.04.2012 року - 10000 грн., № 005288 від 26.05.2012 року - 8000 грн., № 004971 від 13.09.2012 року - 6660 грн. Разом було сплачено 24660 грн. (а.с14).

У 2015 році ОСОБА_1 виявила недоліки у виконаній ФОП ОСОБА_2 роботі, а також факт пошкодження металевого столу та лавки, виявила відсутність металевого кута який раніше до початку виконання робіт перебував на місці поховання, виявлено руйнування споруди, викрадення гранітного столу та лавки з місця поховання через неналежне його кріплення та інше. Відповідач ФОП ОСОБА_2 відмовилась усунути недоліки.

Комісією КП «Ритуал Сервіс Плюс» за заявою позивача 05.11.2015 року складено акт комісійного обстеження, згідно якого виявлено перевищення допустимих розмірів родинного поховання, які передбачені п.28 «Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань». Також зазначено, що при візуальному огляді надмогильних споруд спостерігаються тріщини та подряпини, відсутня 1 бокова накладка та 4 відстають від основи замощення. В центральній частині знаходяться 4 вертикальні металеві прути на місці раніше встановлених лавки та столу (зі слів ОСОБА_1О.) які були викрадені невідомими особами, по факту викрадення ОСОБА_1 27.07.2015 рок звернулася до поліції (а.с.7) .

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довела, які недоліки були нею виявлені, коли саме вони були виявлені, протягом трьох років позивач не зверталась із заявою до відповідача щодо усунення виявлених недоліків.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем умов укладеного договору на комплексне архітектурне і художнє оформлення надмогильної споруди та поховання.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 847 ЦК України передбачає, що підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи та про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: 1) він взагалі не може бути усунутий; 2) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; 3) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. У той же час п. 15 ст. 1 Закону встановлює, що недоліком є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 2 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивача прийнявши виконані роботи та здійснивши після їх прийняття повний розрахунок за виконану роботу, чим підтвердила їх виконання у повному обсязі та обумовленої якості.

Саме по собі відсутність акту виконаних робіт не може бути доказом неналежної якості , або не виконання умов укладеного договору.

В судовому засіданні колегії суддів позивач повідомила, що при прийнятті виконаної роботи вона зауважила на наявні дефекти, щодо тріщини у одній плитці. В результаті чого, сторони дійшли згоди щодо зменшення оплати позивача за надані послуги на 50 грн. Дані обставини відповідають матеріалам справи та свідчать, що сторони дійшли згоди, щодо порядку усунення виявлених під час прийняття виконаної роботи недоліків.

Статтею 853 ЦК України зазначається, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, обидві сторони порівну.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Колегією суддів в судовому засіданні позивачу роз'яснено обов'язок доказування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Щодо можливості проведення експертного дослідження для виявлення якості робіт та матеріалів використаних при виконанні договору на комплексне архітектурне художнє оформлення поховання. Для визначення наявності недоліків конструктивних елементів та їх обсяг, встановлення порядку усунення виявлених недоліків та (або) їх вартість. Проте, ні позивачем, ні її представником не надано суду жодного доказу на підтвердження заявлених вимог.

Як видно п.5 укладеного договору передбачено різний термін гарантійного обслуговування на різні види робіт та матеріали, три роки з часу укладання тротуарної плитки, 5 років на укладку керамо-гранітну плитку та 10 років на гранітну плитку та деталі (а.с.7). Проте, позивачем не надано доказів, що до порушення якості та (або цілісності ) матеріалів та саме яких у період їх гарантійного обслуговування та причини пошкодження.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими посилання позивача на крадіжку гранітного столу та лавки через неякісне їх виконання та недостачу кріпильного матеріалу, оскільки висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Належних та допустимих доказів, що роботи виконані відповідачем із грубим порушенням їх якості та правил укріплення позивачем не надано.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як видно з матеріалів справи, позивач вперше звернулась із заявою - претензією до відповідача 29 жовтня 2015 року, саме із повідомленням, що з у період з 19 по 26 липня 2015року на місці поховання вкрадено гранітний стіл та лавку (а.с.15). До цього часу із будь-якими заявами протягом тривалого часу, більше трьох років, позивач не зверталась.

Колегія суддів вважає неприйнятними посилання позивача про неможливість зареєструвати родинне поховання, через перевищення встановлених законодавством розмірів. Зідно заказу №55/ІІ від 25 квітня 2012 року, саме позивачем замовлено улаштування тротуарної плитки площею 3,6х3,6 м., що становить загалом 12,96 м2, та перевищує нормативно визначені показники на 6,36 м2, що є відповідальністю лише позивача як замовника робіт.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями сторін, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування, в оскаржуваній частині, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд ,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 14 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: