Ухвала

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 755/7251/19

провадження № 61-23128ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Ярослава Григоровича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30 353 грн, з яких: 11 916 грн, що еквівалентно 450 доларам США, - половина вартості навчання у школі «ОКСФОРД ПРАЙМ АКАДЕМІ ЛІМІТЕД», 3 000 грн - половина вартості за відвідування дитиною секції карате в Київському спортивному клубі бойових мистецтв, 8 965,50 грн - половина вартості путівки та туру до Єгипту, 6 471,50 грн - половина вартості придбаного дитині велосипеду.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року - без змін.

21 грудня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Штундер Я. Г.подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Штундер Я. Г.подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного міста Києва від 23 липня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, посилаючись на те, що з повним текстом оскаржуваного судового рішення апеляційного суду він ознайомився в день його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 21 листопада 2019 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи доводи клопотання заявника, а також те, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуване судове рішення апеляційного суду було оприлюднене 21 листопада 2019 року, а касаційна скарга була подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно задовольнити.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судове рішення підлягає касаційному оскарженню.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку представник ОСОБА_1 - адвокат Штундер Я. Г.обґрунтував тим, що в порушення вимог процесуального законодавства суд першої інстанції відкрив провадження в цій справі за правилами спрощеного, а не загального позовного провадження, тобто відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частин.

Таким чином, зазначені заявником доводи є істотними, свідчать про необхідність перевірки обставин щодо наявності підстав, передбачених підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції. Тому оскаржувані у цій справі судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Ярослава Григоровича про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Штундеру Ярославу Григоровичу строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Штундера Ярослава Григоровича на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/7251/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 27 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук