Справа № 161/9140/18
Провадження № 2/161/421/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 січня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом публічного акціонерного банку «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 121-2008-2196 про надання кредиту на суму 34 860 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. 10.03.2009 року, 22.04.2010 року, 10.05.2011 року, 27.05.2011 року, 15.05.2014 року між сторонами було укладено додаткові угоди до вищезазначеного кредитного договору .

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов"язання. Станом на 26.06.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 147, 67 доларів США.

26.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладені договори поруки за №№ 121-2008-2196-Р/2; 121-2008-2196-Р/1.

Відповідно до умов договорів поруки ОСОБА_2, ОСОБА_3 є поручителями ОСОБА_1 та відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобовязань за кредитним договором.

Однак, станом на 26.06.2017 року ні позичальник, ні поручителі заборгованість позивачу не сплатили.

Просить суд, стягнути з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі по 14 160 доларів США та понесені судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не зявились, а тому судом згідно вимог ст. 280 ЦПК України ухвалено заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 121-2008-2196 про надання кредиту на суму 34 860 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. 10.03.2009 року, 22.04.2010 року, 10.05.2011 року, 27.05.2011 року, 15.05.2014 року між сторонами було укладено додаткові угоди до вищезазначеного кредитного договору .

Однак, відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання. Станом на 26.06.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 43 147, 67 доларів США.

26.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладені договори поруки за №№ 121-2008-2196-Р/2; 121-2008-2196-Р/1.

Відповідно до умов договорів поруки ОСОБА_2, ОСОБА_3 є поручителями ОСОБА_1 та відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник у випадку невиконання ним зобовязань за кредитним договором.

Однак, станом на 26.06.2017 року ні позичальник, ні поручителі заборгованість позивачу не сплатили.

Судом встановлено, що позивач 24.03.2015 року пред'явив до відповідачів письмові вимоги про повернення заборгованості по кредиту в розмірі 33 191,92 доларів США, якими вимагає від позичальників з моменту отримання цієї вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість по кредитному договору, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобовязань. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визначається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги.

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту позивач змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором укладеним з відповідачем. У зв'язку з чим визначений термін повернення кредиту був змінений кредитором на 25.05.2015 року, тобто з даного часу банк мав би право звернутися в суд з позовом про стягнення заборгованості.

Водночас, сам кредитний договір припинив свою дію з дати пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту до відповідачів, що не суперечить позиції вищого суду, зробленому Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 14.02.2018р. справа №564/2199/15-ц.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, звернення з вимогою про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з такими вимогами вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Наявність претензії та її вручення кредитору та поручителю засвідчує такі зміни.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, то строкова сума заборгованості за кредитом становить 31 697, 71 доларів США, заборгованість по відсотках станом на 25.05.2015 року становить 2 455, 44 доларів США. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до боржника ОСОБА_1 підлягають до задоволення частково, до стягнення підлягає заборгованість по кредитному договору в розмірі 34 153, 15 доларів США.

Щодо вимог позивача про стягнення боргу з ОСОБА_2, ОСОБА_3 то слід зазначити.

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору, може забезпечуватись письмовим договором поруки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК Українипорука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторони в договорі поруки погодили зокрема в п. 4, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором, що забезпечується такою порукою.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 5.2.5 Кредитного договору у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, та направлення кредитором на адресу позивальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позивальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати направлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги)про дострокове повернення кредиту Перелік обставин для зміни термінів погашення кредиту, які сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору є в т.ч. прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців.

Вказівка в умовах договору поруки про те, що порука припиняється із припиненням всіх зобовязань боржника за основним договором не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, тобто, з 25.05.2015 року.

Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» в частині стягнення заборгованості по кредитному договору з поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 18, 19, 42, 81, 82, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 536, 549, 550, 553, 554, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по кредитному договору № 121-2008-2196 від 26 червня 2008 року в розмірі 34 153 (тридцять чотири тисячі сто пятдесят три) доларів США 15 центів.

В позові публічного акціонерного банку «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» сплачений судовий збір в розмірі 5 549 (пять тисяч пятсот сорок девять) грн.. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в сумі 3 364 (три тисячі триста шістдесят чотири) грн. 71 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 21.01.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська