Провадження № 2/263/440/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Шеремети А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування вимог зазначила, що є співвласником ? квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 є другим співвласником ? частки цієї квартири. ОСОБА_2 є донькою члена сімї співвласника житла. З січня 1997 року відповідач у спірній квартирі не проживає, сторони спільне господарство не ведуть, відповідач оплату за комунальні послуги не здійснює. Керуючись ст. ст. 16, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 72, ЖК України, ст. ст. 4, 28, 136, 175, 187, 258, 264 ЦПК України, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 58 у будинку № 91 по бульвару Шевченка у місті Маріуполі та зняти з реєстраційного обліку а вказаною адресою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала.

ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала.

Від ОСОБА_2 надійшла нотаріально посвідчена заява від 17 грудня 2018 року 77 АВ 8863885 про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з біржовим контрактом № 11851 (договором купівлі-продажу), який посвідчений Маріупольською універсальною товарною біржею 06 листопада 1966 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

З довідки, виданої 07 вересня 2018 року № НОМЕР_1 «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано по ? частині квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з інформації наданої Центром надання адміністративних послуг Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 05 жовтня 2018 року № 18-126-546 за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки від 10 жовтня 2018 року, виданої ОСББ «Шевченко 91» ОСОБА_6 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з нею у квартирі зареєстрована її дочка ОСОБА_2, однака остання з 01 січня 1997 року не проживає.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Суд вважає, що оскільки відповідач більше року з власного бажання не проживає у квартирі позивача та добровільно не припиняє своєї реєстрації, тим самим порушує право позивача користуватись та розпоряджатись майном на свій власний розсуд, тому вважає, що позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 58 у будинку № 91 по бульвару Шевченка у місті Маріуполі позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстрації у спірній квартирі, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а тому необхідно дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 150, 156 ЖК Української РСР, 383, 405 ЦК України та, керуючись ст.ст.12, 13, 89,280,259,264,265 ЦПК України,суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування квартирою № 58 у будинку № 91 по бульвару Шевченка у місті Маріуполі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

У іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_3, паспорт серії ВЕ №126999.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_3, паспорт серії ВК № 168919.

ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Д.В. Киян