АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/79/19Головуючий по 1 інстанції - Ротаєнко Д.С.
Категорія: 302000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

за участю секретаря Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ПрАТ «Райз-Максимко»

відповідач - ОСОБА_3, ТОВ «Агровет Атлантик Терра»;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ПрАТ «Райз-Максимко» - Л.В. Скакун.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Ротаєнко Д.С. у залі Монастирищенського районного суду Черкаської області 06 червня 2016 року о 16 год. , повний текст якого було виготовлено 10 червня 2016 року, по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим, - :

в с т а н о в и в :

18 травня 2015 року ПрАТ «Райз-Максимко» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09 липня 2009 року між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі, за яким остання передала у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,26 га, кадастровий номер НОМЕР_1, строком на 5 років. Договір був зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 року за № 11.

03 лютого 2015 року ОСОБА_3 під розписку отримала від позивача лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим до нього проектом додаткової угоди, однак, у місячний термін з моменту вручення відповідачеві листа-повідомлення відповіді на нього позивач не отримав, підписаної додаткової угоди про поновлення договору оренди не надіслав, вимог про повернення орендованої земельної ділянки, повідомлень про передачу зазначеної земельної ділянки в оренду іншому орендареві, скарг або повідомлень про порушення чи неналежне виконання орендарем умов договору оренди землі, від відповідача позивачеві не надходило.

ПАТ «Райз-Максимко» після закінчення строку дії договору тобто, після 16 березня 2015 року продовжив користуватися земельною ділянкою, здійснював обробку та засіяв її зерновими культурами. При цьому позивач вказує, що листа повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі позивач протягом (одного) місяця після закінчення строку дії договору не отримував.

Однак, 12 березня 2015 року під час дії договору оренди землі, ОСОБА_3 уклала договір оренди тієї ж самої земельної ділянки з ТОВ «Агровет Атлантик Терра».

Враховуючи викладене, позивач ПАТ «Райз - Максимко» вважає, що його переважне право на поновлення Договору оренди, надане йому договором та законом, було порушене відповідачем ОСОБА_3 внаслідок не укладення із ним додаткової угоди про поновлення договору оренди та укладення із іншим орендарем договору оренди земельної ділянки. Позивач ПАТ «Райз-Максимко» просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» 12 березня 2015 року.

Скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, зареєстроване реєстраційною службою Монастирищенського РУЮ Черкаської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2015 року.

Визнати поновленим договір оренди землі від 09 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 і ПрАТ «Райз-Максимко», що зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 року за № 11.

Зобов`язати ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між нею і ПАТ «Райз-Максимко».

Зобов`язати реєстраційну службу Монастирищенського районного управління юстиції здійснити державну реєстрацію додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ «Райз-Максимко».

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року позовні вимоги в частині п.4 про зобов`язання ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між нею і ПрАТ «Райз-Максимко» та зареєстрованого у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 16 березня 2010 р. за № 11 за заявою ПрАТ «Райз-Максимко» від 06 червня 2016 року залишено без розгляду.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю « Райз-Максимко» оскаржило рішення в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» - відхилено. Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та з ухвалою апеляційного суду Черкаської області, ОСОБА_3 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. ОСОБА_3 просила оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «Райз-Максимко».

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 - задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим до свого провадження.

Справу призначено до розгляду на 19 грудня 2018 року о 12 год. 00 хв. В подальшому розгляд апеляційної скарги було відкладено на 15 січня 2019 року на 14 год. 00 хв.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційному суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони у судове засідання повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, яким підтримується повністю апеляційна скарга та просить задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право : скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи у сукупності, судом не застосовано норми матеріального права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, та відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим, виходив з того, що моментом укладення договору оренди земельної ділянки є день його підписання (9 липня 2009 року), тому цей договір припиняє дію після закінчення п`ятирічного строку, який починається з моменту його укладення, а не з дня державної реєстрації. Також суд першої інстанції послався, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк повідомила орендаря про відмову поновлювати строк дії договору оренди, а після спливу строку його дії уклала договір оренди землі з іншим орендарем. А тому суд першої інстанції вважав, що підстав для поновлення договору оренди, укладеного із ПрАТ «Райз-Максимко», немає, оскільки відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним, так як новий договір укладено після спливу строку дії попереднього договору , а строк дії договору починається з моменту його укладення , а не державної реєстрації, яка свідчить про набуття ним чинності.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, наявним в матеріалах справи доказам та вимогам закону, судом допущено порушення вимог матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 09 липня 2009 року між Закритим акціонерним товариством «Райз-Максимко», правонаступником якого є ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,26 га, розташованої на території Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області, строком на 5 років (а. с. 4-5).

16 березня 2010 року вказаний вище договір оренди землі було зареєстровано у Монастирищенському районному відділі Черкаської районної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру за № 11.

Згідно до п.43 Договору оренди землі від 09 липня 2009 року договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

03 лютого 2015 року ОСОБА_3 отримала від ПрАТ «Райз-Максимко» лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі з доданим проектом додаткової угоди.

12 березня 2015 року, ОСОБА_3 уклала договір оренди тієї ж самої земельної ділянки з ТОВ «Агровет Атлантик Терра».

Згідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

У відповідності до ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.

Відповідно до статтей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статтей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, враховуючи вищевикладене, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 628 ЦК України, статтей 125,126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.8 Договору оренди землі від 09 липня 2009 року договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Відповідно до п. 43 Договору оренди землі від 09 липня 2009 року цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Тобто строк дії договору спливає 17 березня 2015 року.

Таким чином, строк дії спірного договору оренди земельної ділянки починається з моменту державної реєстрації, оскільки при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту.

Апеляційний суд, вважає за важливе звернути увагу, що зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 13 червня 2016 року № 6-643цс16, від 27 квітня 2017 року № 6-422цс17.

У відповідності до ст. 321 ЦК України цивільне право є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

У частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

За змістом ч. 2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України «Про оренду землі».

Таким чином, враховуючи те, що договір оренди землі від 09 липня 2009 року є укладеним з 16 березня 2010 року між ПрАТ «Райз-Максимко» та ОСОБА_3, то новий договір укладений 12 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра», тобто під час дії чинного договору оренди, свідчить про недійсність правочину у відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України.

Що стосується дотримання орендарем, встановлених у статті 33 Закону України «Про оренду землі» умов та порядку скористатись своїм переважним правом на оренду землі, то апеляційний суд виходить з наступного.

Частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше, ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар надав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Апеляційний суд приймає до уваги, що вбачається із матеріалів справи, що дійсно на виконання положень ст. 777 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Договору, орендар повідомив орендодавця про намір поновлення договору оренди землі, надіславши йому лист, та проект додаткової угоди.

Із матеріалів справи також вбачається, що 03 лютого 2015 року ОСОБА_3 під розписку отримала від позивача лист-повідомлення про поновлення Договору оренди землі з доданим до нього проектом додаткової угоди (а. с. 8).

Однак, апеляційний суд звертає увагу на той факт, що відповідач ОСОБА_3 саме після отримання додаткової угоди, всупереч положенням ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний термін не повідомила ПрАТ «Райз-Максимко» про наявність заперечень та прийняте нею рішення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-55цс15 (постанова від 15.04.2015 року) вказано, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ПрАТ «Райз-Максимко» як попередній орендар земельної ділянки, який належним чином виконував умови договору, має відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 3,26 га, яка знаходиться на території Цибульської селищної (сільської) ради від 12 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» суперечить ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 визнає позовні вимоги позивача та повністю погоджується із доводами апеляційної скарги, оскільки саме нею у касаційному порядку оскаржувалось рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими було відмовлено позивачу у задоволенні вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим. ОСОБА_3 підтвердила у касаційній скарзі, що земельна ділянка , починаючи з 09.07.2009 року та час ухвалення судами рішень та на даний час знаходиться у користуванні позивача, який належним чином виконує свої обов'язки . Між позивачем та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду поновлення договору оренди землі від 09.07.2009 року на 7 років , згідно пункту 4 орендна плата становить 5 % , тоді як у договорі із ТОВ «Агровет Атлантик Терра» від 12.03. 2015 року розмір орендної плати встановлений 4, 5 %. Відповідач ОСОБА_3 підтвердила, що вона із позивачем поновила дію договору оренди землі, тому просить врахувати, що позивач має переважне право на користування її земельною ділянкою, тому просить задовольнити позовні вимоги ПрАТ «Максимко» повністю.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Тотожна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 року у справі № 6-1282 цс16, згідно якої укладення договору оренди земельної ділянки з порушенням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є підставою для визнання його недійсним відповідно з ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Враховуючи вищевикладені норми права, обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» 12 березня 2015 року підлягає визнанню недійним, державна реєстрація права оренди на земельну ділянку, зареєстрована реєстраційною службою Монастирищенського РУЮ Черкаської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2015 року підлягає скасуванню, та враховуючи той факт, що позивач ПАТ Райз-Максимко» належно виконувало свої обов'язки за договором до закінчення строку дії договору повідомило орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення орендар надав проект додаткової угоди, а орендодавець після отримання додаткової угоди у місячний термін не повідомила ПрАТ «Райз-Максимко» про наявність заперечень та прийняте нею рішення, крім того відповідач ОСОБА_3 повністю визнає вимоги позивача та погоджується із доводами апеляційної скарги, то колегія суддів апеляційного суду вважає, що є підстави для задоволення доводів апеляційної скарги та позовних вимог позивача про визнання поновленим договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз-Максимко».

У зв`язку із задоволенням позовної вимоги про визнання поновленим договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз Максимко», колегія суддів вважає, що задоволенню підлягає вимога про зобов`язання реєстраційної служби Монастирищенського районного управління юстиції здійснити державну реєстрацію додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 09 липня 2009 року укладеного між ОСОБА_3 і ПрАТ «Райз-Максимко».

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, приймаються до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують висновки суду першої інстанції, тому підлягають задоволенню, так як наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог, то слід стягнути судові витрати на користь ПрАТ «Райз-Максимко» із відповідачів ОСОБА_3, ТОВ «Агровет Атлантик Терра» по 523 грн. 79 коп. з кожного судових витрат за сплату судового збору, а саме за подання позовної заяви та апеляційної скарги, всього розмір якого становить 1047 грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» - задовольнити.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06 червня 2016 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим - скасувати, прийняти нову постанову.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» 12 березня 2015 року.

Скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, зареєстроване реєстраційною службою Монастирищенського РУЮ Черкаської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 12 березня 2015 року.

Визнати поновленим договір оренди землі від 09 липня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз-Максимко».

Зобов`язати реєстраційну службу Монастирищенського районного управління юстиції здійснити державну реєстрацію додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 09 липня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Райз-Максимко».

Стягнути із ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» по 523 грн. 79 коп. з кожного судових витрат за сплату судового збору на користь позивача ПАТ «Райз-Максимко».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Карпенко О.В.