провадження № 2-з/752/393/19
УХВАЛА

26.12.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 752/23621/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними.

18.12.2019 року представником позивача було надано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої, остання, просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на даний час ПАТ «Альфа Банк»; а також встановити заборону відчуження квартири АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким реєстраційним службам, державним реєстраторам, особам, які мають доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати будь-які рішення і здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно реєстрації/перереєстрації права власності щодо зазначеної квартири. В обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору у даній справі є вимога про захист прав споживачів, визнання кредитного та іпотечного договорів недійсним, та сторона позивача вимушена звернутись із заявою про забезпечення позовної заяви, оскільки існує обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно унеможливити виконання рішення суду та майно може бути відчужене на момент виконання рішення.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали справу, матеріали заяви про забезпечення позову та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про визнання недійсними кредитного договору від 21.07.2008 року та іпотечного договору від 21.07.2008 року, зокрема, зазначаючи про те, що спірний кредитний договір було укладено банком з використанням нечесної підприємницької діяльності.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що існує обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно унеможливити виконання рішення суду та майно може бути відчужене на момент виконання рішення, однак, жодних доказів наведеним твердженням до заяви долучено не було, як і не надано доказів вжиття на даний час активних заходів спрямованих на відчуження майна, на яке позивач просить накласти арешт та встановити заборону відчуження.

Слід звернути увагу на те, що відсутність достатніх доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову, унеможливлює дати об`єктивну оцінку викладеним у ній обставинам.

Крім того, звертаючись з клопотанням про забезпечення позову, стороною позивача не наведено обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на момент розгляду судом заяви про забезпечення позову позивачем не надано переконливих та достатніх доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову у справі, суд вважає заяву необґрунтованою, недоведеною та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі № 752/23621/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Н.П. Чередніченко