Справа № 558/705/18
номер провадження 2/558/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі :

одноособово суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

сторони по справі: позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3,

з участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду позовом до ОСОБА_3, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 липня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис № 740 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% доходу ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття.

Під час судового розгляду справи позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала повністю, а в частині стягнення аліментів змінила розмір позовних вимог і просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, оскільки він офіційно ніде не працює, його доходи носять мінливий характер. Позивачка пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалось з причин нехтування останнім своїх сімейних обов"язків, що полягає у зловживанні спиртними напоями, грубому відношенні до неї та дітей, відсутності відповідальності за утримання сім"ї. Така поведінка відповідача почалась відразу після одруження та поступово тільки погіршувалась. Позивачка неодноразово розмовляла з відповідачем з приводу його відношення до неї та дітей, пробачала, вмовляла та попереджала його про негативні наслідки його ставлення до сім"ї, в тому числі про розірвання шлюбу. Подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам дітей, її інтересам та інтересам відповідача. Позивачка ніде не працює, здійснює догляд за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка сама не в змозі в повній мірі забезпечувати потреби сина. Відповідач іншої сім"ї не має, неповнолітніх дітей або інших осіб на власному утриманні також не має. На неодноразові усні звернення позивачки про надання коштів на утримання сина, відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати кошти, фінансової чи будь-якої іншої допомоги не надає, незважаючи на його обов"язок утримувати та виховувати сина. Тому позивачка бажає, щоб відповідач сплачував аліменти у встановленому законом порядку. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач на розгляд справи не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в суді /а.с.29, 30, 33/. Причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.

За таких обставин, за наявної згоди позивачки, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 110252 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували свій шлюб 01 липня 2016 року у Луцькому міському відділі ДРАЦС ГТУ у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис за № 740 /а.с.5/.

Заходи для збереження сім'ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини подружжя не підтримує.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя стало неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення повністю.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Згідно ч.2 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною третьою статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 259115, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.6/

Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як пояснила позивачка, відповідач по стану здоров"я працездатний, офіційно не працює, інших утриманців на утриманні не має. Обставин, які б звільняли відповідача від обов"язку по утриманню свого неповнолітнього сина судом не встановлено.

Позивачка не працює, доходи носять мінливий характер. Відповідно належне матеріальне становище неповнолітнього сина забезпечити сама не може.

Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивачки в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилалася на положення ст.ст.1105, 110, 113 та 180-182, 184 Сімейного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачкою по справі понесено витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за подання позову про розірвання шлюбу. У зв"язку з тим, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, то відповідно з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою у повному розмірі.

Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору, у зв"язку з тим, що позивачка згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справи.

На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 198, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (місце реєстрації: с.Старий Мосир, вул.Інтернаціональна, 10, Ковельського району, Волинської області), зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 01 липня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 740- розірвати.

Стягнути аліменти з ОСОБА_3, (місце реєстрації: с.Старий Мосир, вул.Інтернаціональна, 10, Ковельського району, Волинської області), на користь ОСОБА_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2018 року та до досягнення сином повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, (місце реєстрації: с.Старий Мосир, вул.Інтернаціональна, 10, Ковельського району, Волинської області) судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, (місце реєстрації: с.Старий Мосир, вул.Інтернаціональна, 10, Ковельського району, Волинської області) на користь ОСОБА_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), сплачені нею судові витрати у вигляді 704 (сімсот чотирьох) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2019 року.

С У Д Д Я: