Постанова

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 333/7210/16-ц

провадження № 61-31283св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Водоканал»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року у складі судді Кулик В. Б. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Воробйової І. А. Бєлки В. Ю., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 рокуКомунальне підприємство «Водоканал» (далі - КП «Водоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення.

Позов мотивований тим, що відповідачі, які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , вносять плату за водопостачання та водовідведення не в повному обсязі. У зв`язку з цим, за період з 01 лютого 2009 року до 31 травня 2014 року у них утворилася заборгованість у розмірі 2 220,54 грн, що підтверджується доданим розрахунком заборгованості.

Посилаючись на зазначене, КП «Водоканал» просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 2 220,54 грн та витрати зі сплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року, яке залишене без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року, позов КП «Водоканал» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Водоканал» суму заборгованості за водопостачання та водовідведення у розмірі 2 220,54 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Водоканал» судовий збір у розмірі 689,00 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі не сплатили за користування послугами КП «Водоканал», в результаті чого споживання здійснювалося, але оплату за послуги відповідачі не проводили, і тому за період з 01 лютого 2009 року до 31 травня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2 220,54 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Рух справи у суді касаційної інстанції

22 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду від 05 червня 2019 року № 590/0/226-19 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами та доповненнями), постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» доповідачем у справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Олійник А. С.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 обгрунтована тим, що суди постановили судові рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а саме, не звернули уваги, що він є інвалідом війни та має пільги передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суди не встановили природу заборгованості за водоспоживання та водовідведення.

Аргументи інших учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу не надійшли.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановили, що згідно з довідкою виданою КП «Водоканал» від 17 квітня 2014 року, ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , донька дружини - ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у кв. АДРЕСА_2 (а. с. 4).

Послуги з водопостачання та водовідведення кв. АДРЕСА_2 , надає КП «Водоканал» у зв`язку з чим, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 3).

У цій квартирі встановлено лічильники обліку водопостачання та водовідведення.

Відповідно до посвідчення серії № НОМЕР_2, виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради 02 лютого 2009 року, встановлено, що ОСОБА_1 є інвалід ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни (а. с. 20).

За надані послуги з водопостачання та водовідведення у кв. АДРЕСА_2 за період з 01 лютого 2009 року до 31 травня 2014 року КП «Водоканал», згідно з показниками лічильників та відповідно до тарифів, встановлених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, нарахована заборгованість у розмірі 2 220,54 грн.

Заборгованість розраховано з урахуванням того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, і відповідно до пункту 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має 100% знижку на послуги, а також 100% знижку має його дружина - ОСОБА_2 Ця обставина підтверджується витягом з особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за адресою: кв АДРЕСА_2 . Добровільно вказану суму відповідачами не сплачено (а. с. 5).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права

Так, відповідно до статей 67, 68 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР) та статті 11 ЦК України, Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі, за надані їм послуги з водопостачання та водовідведення зобов`язані щомісячно вносити на рахунок позивача плату за затвердженими тарифами.

Вищевказані тарифи затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Згідно з пунктом п`ятим частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

Суди встановили, що ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_2 , донька дружини - ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Послуги з водопостачання та водовідведенню квартири за адресою: АДРЕСА_2 отримують.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показників засобів обліку.

Відповідно до пункту 18 Правил плата за надані послуги вноситься щомісячно, тому відповідачі мали щомісячно вносити оплату за спожиті послуги.

Висновок суду, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни є обгрунтованим.

Суди встановили, що відповідач надав розрахунок заборгованості у якому, враховано пільги ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 щодо оплати води в межах норм споживання. Тобто нарахування проведено на двох осіб з урахуванням пільг у розмірі 100 % пропорційно показань засобів обліку на одну особу, ОСОБА_3 ураховано - без пільг.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не враховано пільги відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки спростовані судом апеляційної інстанції.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (статті 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Наймачі квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і каналізації (статті 67, 68 ЖК Україниської РСР).

Доводи касаційної скарги про те, що борг сплачено 100 % Верховний Суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не зазначив, якими доказами підтверджується сплата боргу та не спростував встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи.

З огляду на викладене, з урахуванням доводів касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що суд першої та апеляційної інстанцій дали належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судових рішень - відсутні, доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, то суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко