РІШЕННЯ

Іменем України

01.04.2019 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Стасишин А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку посилаючись на те, що з 15.08.2012р. по 06.09.2018р. знаходився у трудових відносинах з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА». 06.09.2018 року був звільнений згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 27 108,18 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 38 714,39 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 27 108,18 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 38 714,39 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи без його участі та довідку №124 відповідно до якої заборгованість по заробітній платі складає 27 108,18 грн. та середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати станом на 01.04.2019р. за 143 робочих дні складає 38 714,39 грн.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 15.08.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на Державний завод «ЛОРТА» провідним інженером-конструктором у виробничо-технічний відділ.

06.09.2018 року позивач був звільнений згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Судом встановлено, що позивачу не доплачено заробітну плату на суму 27 108,18 грн., що підтверджується довідкою №124, виданою Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» 27.03.2019р.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів.

Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.

Зі змісту ч.7 ст.43 Конституції України, ч.1 ст.115 КЗпП України, відповідач мав виплачувати працівнику заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженому у встановленому порядку, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно вимог ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно - правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття "заробітна плата".

Згідно з ст. 2 Закону України "Про оплату праці" основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці ( норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до довідки №124, виданої Державним підприємством «Львівський державний завод «ЛОРТА» 27.03.2019р. середньомісячний заробіток ОСОБА_1 за час затримки заробітної плати станом на 01.04.2019р. за 143 робочих дні складає 38 714,39 грн.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що до стягнення підлягає 27 108,18 грн. - заборгованості по заробітній платі та 38 714,39 грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА»() в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 27 108 (двадцять сім тисяч сто вісім) грн. 18 коп. заборгованості по заробітній платі та 38 714 (тридцять вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 39 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 65 822 (шістдесят пять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 57 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА»() 768,40 грн. судового збору в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 11.04.2019 року.

Суддя Мартинишин М.О.