РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/19343/18

Провадження № 22-ц/4815/848/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Бондаренко Н. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року у складі судді Кучиної Н.Г., постановлену в м. Рівне о 15 год. 56 хв., дата складання повного тексту ухвали невідома,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення 661,57 грн. відпускних, які йому не були доплачені при наданні відпустки з 6 листопада по 11 листопада 2017 року у зв"язку з неправильними вирахуванням середньомісясчного заробітку, що передував відпустці.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення не виплаченої при звільненні заробітної плати закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та обґрунтована тим, що у даному спорі сторони, підстави та предмет позову ідентичні тим, що мали місце у справі 569/15281/18, постанова суду апеляційної інстанції у якій набрала законної сили, і нею позивачу ОСОБА_1 відмовлено у стягненні з ПАТ «Укртелеком» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду про те, що справа підлягає закриттю згідно п.3 ч.1ст. 255 ЦПК України, так як набрали законної сили рішення суду та ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені та постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (по справах № 569/283/18, № 569/15281/18). Доводить, що обох справа її сторони є одні й ті ж, але предметом позову є інші вимоги: про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки за період з 21.12.2017 року по 17.07.2018 року (підстава порушення строків розрахунку при звільненні, порушення строків видачі трудової книжки з вини власника), а також вимога по справі № 569/283/18 про стягнення компенсації за два дня невикористаної відпустки за період з 26.12.2016 року по 20.12.2017 року. По даній справі (№ 569/19343/18) сторони є одні й ті ж, але предметом позову є вимога про стягнення недоплачених коштів за шість днів раніше використаної відпустки наданої відповідно до наказу № 1488 від 26.10.2017 року. Вважає, що позови у справах № 569/283/18, № 569/15281/18 та № 569/19343/18 є абсолютно різними, а тому суд першої інстанції помилково закрив провадження у даній справі. Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» вказує, що вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, в сумі 661,57 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2018 року зобов`язано ПАТ «Укртелеком» в особі Рівненської філії ПАТ «Укртелеком» здійснити звільнення з роботи ОСОБА_1 шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 20.12.2017р. Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 10800 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 49 днів в розмірі 8871,94 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., судові витрати понесені позивачем за надану правничу допомогу в розмірі 13850 грн. та судові витрати понесені позивачем по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1409 грн. 60 коп. В стягненні решти сум по позовних вимогах відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 липня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 березня 2018 року в частині зобов`язання здійснити звільнення з роботи ОСОБА_1 шляхом видачі наказу про звільнення з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України з 20 грудня 2017 року, стягнення вихідної допомоги, відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки, скасовано. Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Укртелеком" про припинення трудового договору з 20 грудня 2017 року, стягнення вихідної допомоги, відпускних, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки задоволено частково. Припинено дію безстрокового трудового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ "Укртелеком", з 20 грудня 2017 року за ч. 3 ст.38 КЗпП України, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Стягнуто з ПАТ "Укртелеком" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 11 678,37 грн. та судові витрати в розмірі 9320 грн. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки відмовлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Позови вважаються тотожними тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів, позови не можна вважати тотожними, що позбавляє суд права закрити провадження у справі.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої він просить ухвалити рішення, а підставою обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тим, що відповідач ПАТ «Укртелеком», надаючи йому відпустку з 06 листопада 2017 року по 11 листопада 2017 року, невірно розрахував середньомісячний заробіток і у зв`язку з цим не доплатив 661 грн. 57 копійок. Саме цю суму він і просив стягнути з відповідача у позовній заяві.

Така вимога відрізняється від вимог, заявлених ОСОБА_1 у справі 569/15281/18, оскільки у тій справі підставою позову є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та видачі трудової книжки за період з 21.12.2017р. по 17.07.2018р. після припинення трудових відносин між сторонами.

У справі № 569/283/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» і Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Рівненської філії позовні вимоги полягають у визнанні трудових відносин з відповідачами припиненими з 20.12.2017 року у зв`язку із розірванням трудового договору з ініціативи працівника на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 20.12.2017р., стягнення вихідної допомоги в сумі 10 800 грн., відпускних за два дні невикористаної відпустки в сумі 358,70 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової книжки, стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн.. Ці позовні вимоги так само не є тотожними до вимог, що заявлені у даному спорі.

Проаналізувавши наведені обставини в сукупності з нормами закону, апеляційний суд доходить висновку про те, що, попри одні і ті ж сторони у зазначених спорах, підстави та предмет позову у них є різними, що в свою чергу унеможливлює закриття провадження за п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У даній справі № 569/19343/18 предметом позову є стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні, в сумі 661 грн. 57 коп. за період відпустки з 06 листопада 2017 року по 11 листопада 2017 року, і такі вимоги позивачем до відповідача раніше не заявлялися.

Відповідно до 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та припустився порушення норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки провадження у справі не закінчене, а справа повертається до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання про поділ судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні направити до Рівненського міського суду Рівненської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде складено 12 червня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Бондаренко Н. В. підпис Хилевич С. В.

Копія вірна:

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.