Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1092/18
Провадження № 8/433/5/19
У Х В А Л А

Іменем України

19.12.2019 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 23 липня 2018 року № 433/1092/18 були задоволені у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067490, який зареєстровано 17 лютого 1997 року за № 272.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить переглянути вказане рішення суду за нововиявленими обставинами та скасувати його із закриттям провадження у справі, так як при ухваленні зазначеного рішення, судом не були встановлені обставини, що зазначені в рішенні Троїцького районного суду Луганської області від 14 жовтня 2013 року по справі № 433/1084/13-ц, а саме те, що він є спадкоємцем 1/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,0179 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий № :08:003:0011. Визнання за ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067490, який зареєстровано 17 лютого 1997 року за № 272, порушує його право власності в частині володіння спадковим майном у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,0179 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий № :08:003:0011.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився.

ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі. Просила відмовити у задоволенні заявлених вимог, так як вважає доводи заявника не обґрунтованими.

Троїцька селищна рада Троїцького району Луганської області у судове засідання свого представника не направила, просила справу розглянути без участі їх представника на підставі наданих матеріалів.

Суд, вивчивши матеріали заяви, приходить до наступного.

Так, рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 23 липня 2018 року № 433/1092/18 були задоволені у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 8,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» с. Багачка Троїцького району Луганської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0067490, який зареєстровано 17 лютого 1997 року за № 272.

Вказане рішення не оскаржувалося і на даний час набрало законної сили.

При цьому, вбачається, що заявник ОСОБА_1 не був стороною та не приймав участі у вищевказаній цивільній справі.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 14 жовтня 2013 року № 433/1084/13-ц були задоволені у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права на спадщину за заповітом та розподіл спадкового майна. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 липня 2007 року, згідно якого ОСОБА_5 успадкував після смерті ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,0179 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039302. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039302, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,0179 га, яка розташована на території Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий № :08:003:0011, у рівних долях, по 1/3 частині кожному.

Вказане рішення також не оскаржувалося і на даний час набрало законної сили.

При цьому, ОСОБА_1 вважає, що судом при ухвалені рішення, яке він просить скасувати, не були встановлені обставини, що зазначені у рішенні Троїцького районного суду Луганської області від 14 жовтня 2013 року № 433/1084/13-ц.

Суд, розглядаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами бере до уваги, положення частини першої статті 423 ЦПК України, де зазначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Зміст поданої до суду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та викладені в ній обставини вказують на відсутність підстав для перегляду рішення суду.

Вказані заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами виходячи з наступного.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

У такий спосіб законодавцем встановлено критерії, за наявності яких обставини можуть вважатися нововиявленими. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином саме наявність всіх елементів у сукупності дають можливість віднести ту чи іншу обставину до нововиявлених, натомість відсутність будь-якого з наведених елементів виключає таку можливість.

П. 4 постанови пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказує, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Суд приходить до висновку, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а відтак вказані заявником обставини не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Крім того, ст. 424 ЦПК України регламентує право на звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у даному випадку саме учасником справи.

Тобто, за такою вищезазначеною підставою, на яку посилається у своїй заяві ОСОБА_1 , може звернутись особа, яка безпосередньо приймала участь у справі та не могла повідомити про такі, які вона визначає як нововиявлені, обставини.

ОСОБА_1 не був стороною по справі, та не приймав участі у справі, а тому права для звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, останній не набув. При цьому, заявник не позбавлений права на апеляційне оскарження рішення суду із вирішенням питання про поновлення пропущеного для цього строку.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, суд керуючись ст.ст. 259, 260, 423 - 429 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 23 червня 2018 року № 433/1092/18 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І.Суський