РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/924/17

29 листопада 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

за участі:

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 Є.В. ( дистанційно) та відповідача -позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання Договору про надання банківських послуг (кредитного договору) недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 12947 грн 09 к. на підставі укладеного договору № б/н від 23.08.2011 року та судових витрат.

В обгрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 23 серпня 2011 року між баноком та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 25 січня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 12947,09 грн, з яких: 3693,40 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3519,05 грн - проценти за користування кредитними коштами, та нарахованих за порушення умов кредитного договору 4641,92 грн - пені, а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2 229,77592,72 грн - штрафу (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2011 року та судові витрати по справі.

Не погоджуючись з позовом ПАТ КБ "Приватбанк", відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву про визнання договору про надання банківських послуг (кредитного договору) недійсним. Просив визнати недійсним договір про надання банківських послуг (кредитний договір) б/н від 23 серпня 2011 року.

Ухвалою Костопільського районного суду від 07 листопада 2017 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання договору про надання банківських послуг (кредитного договору) недійсним об`єднано в одне провадження та прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

23 січня 2018 року Костопільським районним судом винесено заочне рішення, яке відповідно до ухвали суду від 16 квітня 2018 року було скасовано.

Ухвалою суд від 01 серпня 2018 року вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконфереції Кузін Є.В. позовні вимоги підтримав за первісним позовом з підстав викладених в позові, проти зустрічного позову заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав, заперечував суму боргу. Зустрічний позов про визнання Договору про надання банківських послуг (кредитного договору) недійсним підтримав.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 23 серпня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_2 , згідно з умовами якого останій отримав кредит у розмірі 6 000,00 грн, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку таперсональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 25.01.2017 року становить 12947,09 грн, з яких: 3693,40 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3519,05 грн - проценти за користування кредитними коштами, та нарахованих за порушення умов кредитного договору 4641,92 грн - пені, а також 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 2 229,77592,72 грн - штрафу (процентна складова).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 23 серпня 2011 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23 серпня 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тому суд, враховуючи такі обставини, приходить до висновку що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому вимоги про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнення на користь банку 3519,05 грн процентів за користування кредитом, 4641,92 грн пені за недотримання умов кредитного договору, штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, а саме штрафів у розмірі 500 грн (фіксована частина) та 592,72 грн (процентна складова), суд рахує безпідставними через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 23 серпня 2011 року, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд рахує що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 3693,40 грн.

Що ж до вимог позивача ОСОБА_2 за зустрічним позовом про визнання Договору про надання банківських послуг (кредитного договору) б/н від 23 серпня 2011 року недійсним, то суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Оскільки, кредитний договір не укладався в письмовій форимі, то він є нікчемним і не може бути визнаним недійсним.

Суд рахує зустрічний позов безпідставним, що є підставою для відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що суд дійшов висновків, щодо часткового задоволення позову, то з урахуванням положень п.3 ч.2 статті 141 ЦПК України, відшкодування судового збору покладається на відповідача в розмірі пропорційному до зодоволених вимог, тобто в сумі 456,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 12,13,81,82, 141, 229, 258, 265,268 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 3 693,40 (три тисячі шістсот дев`яносто три гривень 40 копійок) грн. заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.08.2011 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.08.2011 року в сумі 9253,69 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривень 69 копійок), яка складається із наступного: 3519,05 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4641,92 грн. заборгованість за нарахованою пенею; 500 грн. штрафу (фіксована складова); 592,72 грн. штрафу(процентна складова) - відмовити.

Стягнути з із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 456,00 (чотириста п`ятдесят шість) грн.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання Договору про надання банківських послуг (кредитного договору) недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (м.Дніпро, Набережна Перемоги, 50, ), .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ) ІПН: НОМЕР_1 .

Повне рішення складено

09 грудня 2019 року.

СуддяЛ. А. Грипіч