З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Провадження №2/377/58/19
11 квітня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
20 вересня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява, у якій позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3181.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3181. Спільне життя у сторін не склалося, у них різні погляди на життя, спільні інтереси відсутні, що призвело до фактичного припинення любних відносин.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києві від 20 вересня 2018 року вказану цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Іванківського районного суду Київської області.
Ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Славутицького міського суду Київської області.
02 січня 2019 року вказана справа надійшла до канцелярії Славутицького міського суду Київської області.
Ухвалою судді від 22 січня 2019 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 11 березня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
В призначене судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином повідомлений, до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала, відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Відповідно до ухвали суду від 11 квітня 2019 року суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, копія якого долучена до справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 25 листопада 2015 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 3181. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку Василенко, дружині Василенко.
Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, у них різні погляди на життя, спільні інтереси відсутні. Під час їх сумісного проживання траплялись випадки, що відповідач виходила з дому та зникала на декілька днів не попереджуючи про це. Відповідач часто зловживала алкоголем, перебуваючи в стані алкогольного спяніння проявляла надмірну агресію до оточуючих. З січня 2018 року по вересень 2018 року сторони проживають окремо. Дітей сторни не мають. У позивача зявились нові відносини, він прагне створити нову сімю. Сторони подавали заяву про розірвання шлюбу до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, але відповідач в призначений день 19 липня 2018 року не зявилася та не відповідала на телефонні повідомлення. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.
Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.
За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.
Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.
Спору щодо розподілу спільного майна немає.
У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідачем не подано заяви про відновлення дошлюбного прізвища.
За правилами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3181.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Повне судове рішення виготовлено 11 квітня 2019 року.
Суддя Н. Ф. Теремецька