ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/21339/15-ц
№ апеляційного провадження: 88-ц/824/2/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош ЮА. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
29 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Чобіток А.О.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що підставою для його ухвалення було рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року у справі №369/238/15-ц, яким було встановлено дійсність зобов'язань за договором іпотеки укладеним 21.02.2014, проте вказане рішення було скасовано постановою Верховного Суду від 29 травня 2018 року.

Також постановою Верховного Суду від 29 травня 2018 року було скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 липня 2017 року, а справу №369/238/15-ц передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Таким чином, у вищевказаній справі немає жодних встановлених фактів чи обставин, які звільняють сторони від доказування, зокрема дійсність зобов'язань, що виникли з договору іпотеки не встановлена будь-яким судовим рішенням, і підлягають доведенню сторонами в межах цієї справи, а отже рішення підлягає скасуванню з підстав визначених п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Просив скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

В судовому засіданні представники ПАТ «Енергобанк» просили задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

Представник ОСОБА_3 проти заяви заперечувала, просила залишити рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року без змін.

Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, свого представника не направила, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, розглянувши заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав слід виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2015 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. про визнання договору іпотеки, укладеного 21 лютого 2014 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3, посвідчений 21 лютого 2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим номером 547.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року позов ПАТ «Енергобанк» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 21 лютого 2014 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3, посвідчений 21 лютого 2014 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим номером 547.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволені позову відмовлено.

Скасовуючи рішення Печерського районного суду м. Києва, суд апеляційної інстанції виходив з того, що сторони мали право підписати договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи та договір іпотеки на умовах, які в них викладені та мали право обрати вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном - іпотекою. Оскільки предметом даного спору є договір іпотеки, який за законом не є договором приєднання, а тому до нього підлягає застосуванню принцип свободи договору.

Крім того, суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) посилався на обставини, встановлені рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 р., яким було задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Енергобанк», ТОВ «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та стягнення моральної шкоди.

Разом з цим, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року у справі № 369/238/15-ц було скасовано у повному обсязі постановою Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами заяви, що у вищевказаній справі відсутні будь які встановлені факти чи обставини, які звільняють сторони від доказування, зокрема дійсність зобов'язань за іпотечним договором не встановлена жодним судовим рішенням і підлягають доведенню сторонами в ході розгляду цієї справи.

Отже, скасування вказаного судового рішення, виходячи з норм ст. 423 ЦПК України є нововиявленою обставиною.

А відтак, заява ПАТ «Енергобанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, про визнання договору іпотеки недійсним, підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21.02.2014 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи НОМЕР_1.

Відповідно до п. 1.1 цього договору Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 у національній та/чи іноземних валютах, а також здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за Договором банківського рахунку 21.02.2014 Банк та ОСОБА_3 уклали Договір іпотеки, що був посвідчений 21.02.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 547.

Відповідно до умов договору Банк передав відповідачу в іпотеку квартиру, що складається з 9 жилих кімнат, житловою площею 387, 80 кв.м., загальною площею 692,60 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та яка належать Банку на праві приватної власності на підставі Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 28.11.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В. за реєстровим №2728.

21.02.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровими №№ 548 було накладено заборону відчуження даної квартири до виконання/припинення/розірвання договору іпотеки.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.06.2015 року прийнято рішення № 115 про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» з 12.06.2015 та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Ільчука О.П.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним іпотечного договору, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний Договір іпотеки не містить істотних умов, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», а отже відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону наявні підстави для визнання цього договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Правильними є висновки суду про те, що і Договір банківського рахунку, і Договір іпотеки не містять у собі ані строків виконання основного зобов'язання, визначених роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, як того потребує чинне законодавство, ані строків дії зазначених договорів, на які б можна було б посилатися як на строк виконання основного зобов'язання. Також, Договір банківського рахунку не містить тих зобов'язань Банку, що перелічені у Договорі іпотеки. А саме розмір зобов'язання у чітко встановленій сумі грошових коштів, порядок і строк виконання зобов'язання у Договорі банківського рахунку від 21.02.2014 відсутні.

Крім того, предметом Договору банківського рахунку від 21.02.2014 є відкриття Банком відповідачу поточного рахунку у національній та/або іноземних валютах, а також здійснення його розрахунково-касового обслуговування, Банк фактично виконує функцію посередника у безготівкових розрахунках та обслуговує готівковий грошовий обіг, тобто здійснює комісійно-посередницьку діяльність.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до чинного законодавства договір банківського вкладу (депозит) та договір банківського рахунка - це два окремих правочини, правовідносини за якими регулюються різними правовими нормами.

Таким чином, посилання сторони відповідача на те, що договір іпотеки був укладений з метою забезпечення виконання зобов'язань банку за договором банківського вкладу є такими, що суперечать фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, яке чітко розмежовує поняття договору банківського вкладу та договору банківського рахунку.

Відповідно до частин першої, другої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, а відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 423, 429 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 рокузадовольнити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 квітня 2017 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді