КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1329/18
Провадження № 2/534/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Крикливого В.В., з участю: секретаря судового засідання Клімової С.І., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, що становить 3000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Процедурні питання, повязані із рухом справи в суді та інші процесуальні дії.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2018 провадження у справі було відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.12).

За ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.11.2018 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_3 (а.с.36).

Стислий виклад позиції сторін.

Вимоги за предявленим позовом обґрунтовані ОСОБА_1 тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має спільну із ОСОБА_4 неповнолітню дитину сина ОСОБА_6. Син проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає (а.с.1-2).

Відповідач у встановлений строк подав до суду відзив на позов, в якому вимоги ОСОБА_1 визнав частково у розмірі 1300 грн. на місяць, що становить приблизно 1/6 частину його заробітку. Заперечуючи проти заявленого позивачем розміру аліментів, відповідач зазначив про наявність у нього дитини від іншого шлюбу, на утримання якої він сплачує аліменти за судовим рішенням, та надання ним матеріальної допомоги хворому батькові, яким має статус особи з інвалідністю. Крім того, відповідач наголосив, що офіційно не працевлаштований та отримує дохід від виконання разових робіт (а.с.16).

Третя особа правом надання письмових пояснень щодо позову не скористалась.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заявлених нею вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові підстави.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням викладених у відзиві обставин. Зазначила, що наразі дохід відповідача складає 10000 на місяць.

Третя особа ОСОБА_7 в суді пояснила, що має з відповідачем у справі спільну дитини, на утримання якої відповідач сплачує аліменти за судовим рішенням у розмірі близько 3000 грн. на місяць, а також купує для дитини необхідні речі. Проти задоволення позову не заперечувала, посилаючись на рівність прав обох дітей на утримання з боку батька.

Встановлені судом фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ 578674, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 12 лютого 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис № 25 (а.с.6).

Сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Згідно із приєднаною до справи копією довідки №386 від 12.06.2018, наданою Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством №2, місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6 зареєстровано разом із позивачем у справі за адресою: м.Горішні Плавні, ОСОБА_8, 36, кВ.116 (а.с.5).

Відповідно до рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.02.2012 (а.с.17), яке на момент розгляду даної справи набрало законної сили, повністю задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та зменшено розмір аліментів, який стягується на користь останньої на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, до 1/6 частини заробітку.

За наданою Горішньоплавнівським міським відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області інформацією від 01.11.2018 (а.с.21), на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №253442512 від 22.03.2012 виданий Комсомольським міським судом Полтавської області щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Станом на 01.11.2018 заборгованості по сплаті аліментів відповідач ОСОБА_4 не має, і починаючи з серпня по жовтень 2018 року останній сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку, що становить 2947,75 грн. на місяць.

Згідно із довідкою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №4 м.Горішні Плавні від 31.10.2018 (а.с.18), місце проживання відповідача ОСОБА_4 зареєстровано разом із батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_2 за адресою: м.Горішні Плавні, ОСОБА_8, 72, кв.24.

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0563834 (а.с.20), ОСОБА_11 безтерміново встановлена друга група інвалідності починаючи з 21.07.2017.

Виходячи із змісту позовної заяви та згідно із наданими позивачем ОСОБА_1 поясненнями в ході розгляду справи, сторони проживають окремо і між ними існує спір з приводу утримання спільної дитини.

Суд зазначає, що виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України від 10.01.2002 №2947-ІІІ із змінами, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, норми Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ із змінами та Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII із змінами.

Оцінка наведених учасниками справи аргументів, норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 1,2 статті 181 СК України).

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частинами 1,2 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зазначене кореспондується із нормами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Таким чином, нормами сімейного законодавства України презюмується рівність обовязків обох батьків з утримання дитини до досягнення повноліття, при цьому способи виконання батьками такого обовязку можуть визначатись як за домовленістю, так і судом за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Тобто, законодавцем право на отримання аліментів повязано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлені загальні правила щодо розміру відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у виконавчому провадженні, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Разом із тим, це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (ч.3 ст.70 Закону України № 1404-VIII).

За таких обставин, враховуючі всі обставини справи, передбачені ст.182 СК України критерії визначення розміру аліментів, беручи до уваги наявність у відповідача аліментних зобовязань стосовно доньки ОСОБА_9, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (що згідно із наданим органом державної виконавчої служби розрахунком становить близько 3000 грн.), суд вважає, що з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 3000 грн.

Згідно із ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як убачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом 13.09.2018 (вх.№7265/18Вх від 13.09.2018), з огляду на що аліменти підлягають стягнення щомісячно до досягнення дитиною повноліття саме починаючи з 13.09.2018.

Між тим, даючи оцінку наведеним відповідачем аргументам в частині заперечення позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави з дотриманням основних засад, таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність та змагальність.

Виходячи із змісту ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Доказами у цивільному процесі, згідно із ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Так, прохаючи визначити розмір аліментів у меншому розмірі, а саме 1300 грн. на місяць, що складає 1/6 частину доходу, відповідач послався на ту обставину, що офіційно не працевлаштований і отримує заробіток від виконання разових робіт, проте належних та допустимих доказів, на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

При визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до вимог ст.182 СК України, враховує матеріальне становище платника та наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Прохаючи зменшити суму аліментів відповідач у наданому суду відзиві, а також представник відповідача в ході розгляду справи, зазначали про надання ОСОБА_4 допомоги на утримання хворого батька. Разом із тим, надані на підтвердження даної обставини копія виписки МСЕК та довідка про місце реєстрації, не можуть слугувати підтвердженням перебування на утриманні відповідача його батька ОСОБА_10, непрацездатності останнього, та необхідності надання такої допомоги відповідно, з огляду на що заперечення відповідача в цій частині до увагу судом не приймаються.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно із якою, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням дати звернення позивача до суду та з огляду на задоволення позову у повному обсязі, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-183,191 СК України, ст.263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 3000 гривень.

Аліменти стягувати щомісячно починаючи з 13 вересня 2018 року до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Повне імя позивача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 39800, АДРЕСА_1;
Повне імя відповідача:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 39800, АДРЕСА_2;
Третя особа:ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса: 39800, АДРЕСА_3.

Суддя підпис ОСОБА_12

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В. Крикливий