Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1246/19
провадження: 2/614/248/19
категорія: 69

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

27.12.2019 Борівський районний суд Харківської області у складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши у судовому засіданні у смт. Борова Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на термін навчання

УСТАНОВИВ:

18.11.2019 позивач звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1500 грн. щомісячно до закінчення її навчання з подальшою індексацією.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами.

Рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 19 листопада 2013 р. з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 23 жовтня 2013 р. до досягнення ними 18-річного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшій доньці ОСОБА_6 виповнилося 18 років. З 01.09.2019 вона являється студенткою ННІ МСМ Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. П. Василенка з денною формою навчання.

На період навчання дочка ОСОБА_6 тимчасово зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час позивач ніде не працює, здебільшого займається домашнім господарством, присадибною земельною ділянкою, з яких і отримує незначний дохід. При можливості підробляє на тимчасових роботах. Але цих коштів явно не вистачає для забезпечення сім?ї та навчання доньки. Дочка навчається на контрактній основі, згідно договору № 030-101/1-18 від 01.09.2018, за навчання необхідно сплачувати щорічно 7 620 грн., та щомісячно необхідно сплачувати близько 800 грн. за проживання в гуртожитку, крім того, одноразові транспортні видатки складають близько 200 грн. Також ОСОБА_4 необхідно забезпечити одягом, взуттям, навчальними посібниками, нормальним харчуванням.

Позивач не в змозі самостійно забезпечити потреби дитини, а відповідач в добровільному порядку допомогу надавати відмовляється.

Протягом шести років після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, відповідач жодного разу не платила аліменти. Зі слів державних виконавців, вони не можуть знайти спосіб, щоб стягувати аліменти. Позивачу відомо, що відповідач щорічно отримує дивіденди за здані в оренду земельні паї, тільки в цьому році відповідач отримала 30 000 грн. дивідендів.

Зі слів державного виконавця позивачу відомо, що відповідач ніде не працює, не має постійного заробітку, але вона гарно одягається, знаходить кошти на оплату комунальних послуг, їздить на курорти і т.п., тому вважає, що вона має можливість і допомагати своїй дочці.

Ухвалою судді від 29.11.2019 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направленням судової повістки за місцем реєстрації.

Таким чином, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 19 листопада 2013 р., з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, з 23.10.2013 до досягнення ними 18-річного віку (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї, ОСОБА_4 прописана за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.11).

Згідно копії договору №030-101/1-18 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 01.09.2018, ОСОБА_4 отримує освітні послуги в Харківському національному технічному університеті сільського господарства ім. Петра Василенка, за денною формою навчання (строк надання освітньої послуги з 01.09.2018 по 30.06.2022); на день укладення договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 30 480 грн. (а.с.13).

ОСОБА_4 дійсно є студенткою другого курсу ННІ МСМ Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка, денне відділення; дата вступу до університету 01.09.2018, дата закінчення університету 30.06.2022, що підтверджується копією довідки Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка ННІ МСМ (а.с.15).

Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Положення ст.141 Сімейного кодексу України регламентують, що мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов?язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, так як ці правовідносини регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від їх умови можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на те, що ОСОБА_4 після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими.

Однак, при визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що позивачем не було надано доказів, які б свідчили про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги, в розмірі 1500 грн., оскільки доказування в суді не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому всі обставини, які описані в позові мають бути підтверджені відповідними доказами довідками, листами, свідоцтвами, виписками, медичними картками тощо.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги ОСОБА_7 та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн., що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, щомісячно, з дня подачі позовної заяви 18 листопада 2019 р. і до закінчення навчання. Такий розмір аліментів, на думку суду буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям матері.

Крім того, суд зазначає про необхідність проводити стягнення аліментів починаючи саме з дня подачі позовної заяви, тобто, з 18 листопада 2019 р. до закінчення навчання 30.06.2022; оскільки згідно вимог ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов?язаних з отриманням ним послуг адвоката, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України,передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат, а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269).

Позивачем не доведено факт і тривалість надання адвокатом правничої допомоги позивачу по справі, факт оплати ним правничої допомоги на його користь, розрахунок розміру правничої допомоги - з врахуванням часу на надання правничої допомоги.

Таким чином, позивачем не надано доказів, які підтверджують факт оплати послуг, пов`язаних з правничою допомогою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 141, 211, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 182, 191, 199,200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на термін навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця смт. Борова, Борівського району Харківської області, паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1013,50 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 18.11.2019 і до закінчення навчання 30.06.2022, з подальшою індексацією, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В задоволенні вимог щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою відмовити.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.