Номер провадження: 22-ц/813/3420/19
Номер справи місцевого суду: 521/2077/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва Сергія Вікторовича про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року про залишення без руху апеляційної скарги представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва Сергія Вікторовича на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Лідія Іванівна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, третя особа Державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальова Лідія Іванівна,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року позов ОМР задоволено.

Визнано спадщину після смерті ОСОБА_6, що складається з однокімнатної квартири загальною площею - 36,5 кв.м., житловою площею - 18,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та однокімнатної квартири загальною площею - 33,6 кв.м., житловою площею - 21,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відумерлою.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № АДРЕСА_1, яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1140 та видане ОСОБА_3 28.07.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державною нотаріальною контори Михальовою Л.І.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1596 та видане ОСОБА_3 27.09.2017 року державним нотаріусом Сьомої одеської державною нотаріальною контори Михальовою Л.І.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором - державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.І. від 28.07.2017 року, індексний номер рішення: 36361132, за яким право власності на квартиру № АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором - державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальовою Л.I. від 27.09.2017 року, індексний номер рішення: 37303798, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради 6 167,00 гривень в рахунок сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради про встановлення факту окремого проживання та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_3 адвокат Паркаєв Сергій Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОМР, а позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з тим, що в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не у повному обсязі сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду, надано апелянту строк десять днів з дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних недоліків скарги, роз'яснено апелянту, що у разі невиконання даної ухвали суду у передбачений законом строк, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто.

05.04.2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва С.В., в якій він спросить виправити помилку в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року та визначити суму доплати судового збору відповідно до закону та наявних у справі доказів. В обґрунтування вказаної заяви адвокат зазначає, що розрахунки суду апеляційної інстанції не находять підтвердження у матеріалах справи, відповідно до яких позивач сплатив відповідні кошти у розмірі 704,80 грн. два рази за майнову вимогу та 704,80 грн. за немайнову вимогу.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Слід зазначити, що арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку із використанням несправної техніки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про відмову у задоволені заяви про виправлення помилки у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги подаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пункт 21 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 10.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснює, що у разі якщо в апеляційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОМР подана у лютому 2018 року та має три вимоги немайнового характеру.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 подана у липні 2018 року та згідно уточнених позовних вимог від 17.07.2018 року має дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ставок судового збору, які діяли в 2018 році, за подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру оплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1762 грн.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру оплаті підлягав судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

08.11.2018 року суд першої інстанції ухвалив рішення за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів.

Відповідно до апеляційної скарги апелянт не згоден із рішенням суду першої інстанції у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами.

Таким чином, під час підрахунку суми судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2018 року апеляційний суд виходив з вимог закону, відповідно до яких ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При зверненні до суду з позовною заявою ОМР сплатила судовий збір у підрахунку три позовні вимоги немайнового характеру, що фактично відповідає матеріалам справи.

При цьому ОСОБА_3 при поданні зустрічного позову сплатив в суді першої інстанції судовий збір з урахуванням однієї позовної вимоги немайнового характеру, як первісно було заявлено в зустрічній позовній заяві. Проте, вподальшому ОСОБА_3 уточнив зустрічний позов та збільшив кількість позовних вимог немайнового характеру до двох, однак судовий збір позивачем доплачений не був.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов до висновку про визначення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2018 року у сумі 10 043,40 грн. (1762 х 3 = 5286; 704,80 х 2 = 1409,60; 5286 + 1409 = 6695,60 х 150% = 10 043,40), а тому з урахуванням сплачених апелянтом 352,40 грн., постановив в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року доплатити апелянту судовий збір у розмірі 9 691 грн.

Таким чином, арифметична помилка в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року відсутня.

З урахуванням наведеного, у задоволені заяви представника ОСОБА_3 адвоката Паркаєва С.В. про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року слід відмовити та продовжити строк представнику ОСОБА_3 адвокату Паркаєву С.В. для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року на 5 днів з моменту отримання апелянтом цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення вказаних в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити представнику ОСОБА_3 адвокату Паркаєву Сергію Вікторовичу у задоволені заяви про виправлення помилки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року.

Продовжити апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання апелянтом цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання у передбачений законом строк вимог закону, зокрема несплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе