Справа № 466/5878/16 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/495/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Копняк С.М.,

секретаря: Фейір К.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса львівського міського нотаріального округу Стоцка Тараса Львовича, головного територіального управління юстиції у львівській області, Львівської міської ради - Управління державної реєстрації, третьої особи ОСОБА_3 про визнання свідоцтва недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцка Тараса Львовича, Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третьої особи ОСОБА_3 про визнання свідоцтва недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що07 лютого 2014 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір оренди житлового приміщення, а саме житлової кімнати площею 29.4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Строк оренди приміщення становить 2 роки 363 дня.

На думку скаржника, зважаючи на той факт, що рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2016р. впливає на його права та інтереси, оскільки на момент реєстрації права власності за ОСОБА_4 він користувався згідно договору оренди вищевказаними приміщення, однак до розгляду справи не був залучений, а отже наявні підстави для перегляду оскаржуваного рішення суду.

Просить рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю із таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи та рішень попередніх судів 23 квітня 2008 року між АТ «Сбербанк Росії» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 300 000 доларів США.

Цього ж дня, на забезпечення виконання вказаного кредитного договору, ОСОБА_2 передав в іпотеку банку належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 .

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , як поручителя, на користь АТ «Сбербанк Росії» 3 064 761,93 гривень заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

В межах процедури виконавчого провадження, 10 лютого 2014 року проведено прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки квартиру АДРЕСА_2 .

Із протоколу проведення прилюдних торгів №1414012-3 убачається, що переможцем прилюдних торгів, які відбулися 10 лютого 2014 року з реалізації лота №3 - квартири АДРЕСА_2 стала ОСОБА_3 , яка придбала вказану квартиру за 627100 гривень (т.1 а.с.79).

17 лютого 2014 року державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Прилюдні торги з реалізації арештованого майна також оскаржували ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 червня 2015 року (справа №466/1099/14-ц) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до ПП «Нива -В.Ш», ОСОБА_3 , Головного управління юстиції у Львівської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , третя особа -ПАТ «Дочірний банк Сбербанку Росії», про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу проведення прилюдних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування наслідків недійсності правочину, визнання недійсним договору, визнання протиправними дій оцінювача.

Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року (а.с.80-100).

Ухвалою від 12 жовтня 2016 року відмовлено у допуску до провадження зазначеної справи Верховним Судом України (т.1 а.с.126-128).

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Стоцка Т.Л., Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2016 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області 22 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 18 лютого 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Судами встановлено, що підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» (№3425-ХІІ), для відмови у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про придбання з прилюдних торгів спірної квартири та проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру не було (т 2.а.с.179-181).

У березні 2018 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2016 року у справі №466/5878/16-ц, яке вже було предметом перегляду в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 (т.2 а.с.196).

Згідно Постанови Верховного Суду від 02 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2018 року залишено без змін (т.3 а.с.49-51).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 листопада 2016 року з метою перевірки доводів апеляційної скарги, щодо порушення судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням вирішувались питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_1 .

Наявність договору оренди кімнати площею 29,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не може бути підставою для відмови нотаріусом у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про придбання з прилюдних торгів спірної квартири та проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру, а відтак скасування рішень судів, які набрали законної сили.

Як зазначено у п.п.46, 47 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 26 жовтня 2015 року (остаточне 29 січня 2016 року), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави - учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в забороні безладного руху у судовому процесі.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження по справі.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 362 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження у справі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса львівського міського нотаріального округу Стоцка Тараса Львовича, головного територіального управління юстиції у львівській області, Львівської міської ради - Управління державної реєстрації, третьої особи ОСОБА_3 про визнання свідоцтва недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію, - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Копняк С.М.