Провадження № 2/263/357/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 січня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 28 вересня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 2008 по 2012 рік перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час дитина проживає разом із позивачем. Відповідач має інших осіб на утриманні, але він є працездатним, його стан здоровя дозволяє йому працювати, у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання дитини. У звязку з чим, керуючись ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повнолітня.

Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, судові засідання для розгляду справи по суті призначені на 30 листопада 2018 року о 14:00 год., 14 грудня 2018 року о 14:00 год. із повідомленням (викликом) сторін. Розяснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив (а. с. 16).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18 січня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Позивач у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (змістом спірних правовідносин) у справі є стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 342359, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 25 червня 2010 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 2).

Відповідно до довідки від 27 серпня 2018 року, виданої ОСББ «Жовтневий 126», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 3).

Досліджуючи обставини справи, необхідно дійти висновку, що відповідачем порушуються сімейні права позивача, тому такі підлягають захисту у відповідності до ст. 4 ЦПК України, ст. ст. 7, 180 СК України.

Оскільки спір виник з приводу обовязку батьків утримувати дітей, то до застосування підлягають норми Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову у заявленому позивачем розмірі 2000 грн., що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

Разом із тим, відповідно до вимог ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, тому вимога позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає.

У разі, якщо відповідач не працює, він не позбавлений права на звернення до суду із вимогами про зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,8 гривень.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 28 вересня 2018 року та до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 704,8 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ВВ № 375464, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії ВА № 302744, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: бул. Шевченка, 347, кв. 16, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя О.М. Музика