Справа № 308/1528/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 грудня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Готри Т.Ю. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Чучки Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Ужгородського міськрайонного суд від 11 червня 2019 року (у складі судді Тхір О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту інвалідів, третя особа Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним і скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у лютому 2019 р.

Просив визнати протиправним і скасувати наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів №6 від 21.01.2019 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_1 директора Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

На обґрунтування позовних вимог указав, що наказом директора Фонду соціального захисту інвалідів (надалі Фонд) від 21.01.2019 р. № 6 на позивача, як на керівника територіального підрозділу Фонду (директора Закарпатського обласного відділення Фонду) накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Мотивами цього наказу стало порушення трудової дисципліни, а саме неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб із інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 та за невиконання окремого доручення директора Фонду від 02.01.2019 р.

Однак, у оскаржуваному наказі не зазначено, за що саме накладено дисциплінарне стягнення.

Вважає рішення директора Фонду протиправним і таким, що підлягає скасуванню через те, що в діях позивача відсутній факт порушення трудової дисципліни, за яке відповідно до ст. 147 КЗпПУ до останнього могло бути застосоване стягнення у вигляді догани.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 червня 2019 р. позов задоволено: скасовано як незаконний наказ директора Фонду соціального захисту інвалідів № 06 від 21.01.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на ОСОБА_1 директора Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.Стягнуто з Фонду соціального захисту інвалідів на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Фонд просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-22.12.2018 р. Фонд довів територіальним відділенням Фонду про необхідність здійснення територіальними відділеннями Фонду перерозподілу коштів по області та термінового профінансування укладених договорів, в тому числі, по попередній оплаті, без урахування напрямків використання коштів бюджетної програми за попереднім погодженням із органами соціального захисту населення з метою повного та ефективного використання коштів. Однак, при кваліфікації дій позивача вказаний лист і вимоги п.53 Порядку №321 судом не враховані;

-позивач як керівник відділення Фонду мав проаналізувати причини наявності залишку коштів і вжити заходи щодо їх усунення,але відповідних заходів ним не вжито;

-судом першої інстанції не встановлено ані ефективного використання бюджетних коштів, ані здійснення контролю за їх використанням із огляду на фактичну наявність залишку невикористаних бюджетних коштів у сумі 1 327 521 грн.;

-порушення позивачем трудової дисципліни виявилося у неналежному виконанні останнім посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції і безпідставності та бездоказовості доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із незаконності оспорюваного наказу через його невідповідність нормам чинного законодавства.

При цьому суд встановив, що відповідно до наказу директора Закарпатського обласного відділення Фонду соціального захисту населення від 27.05.2011 р. ОСОБА_1 призначено на посаду директора з 01.06.2011 р.

18.09.2017 р. наказом Фонду № 55 затверджено Положення про Закарпатське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, згідно з яким останнє є територіальним органом неприбуткової бюджетної установи Фонду.

За даними ЦБІ станом на 29.12.2018 р. по Закарпатській області органами соціального захисту населення на забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації сформовано 1210 договорів на суму 33 349 087,97 грн., із них: 34 договори в статусі «закрито» на суму 1 648 151,57 грн.; 171 договір у статусі «заключений» на суму 4 637 360,59 грн.; 102 договори в статусі «редагується» на суму 1 891 066,00 грн.; 903 договори в статусі «сплачено» на суму 25 172 509,81 грн.

Фонд листом від 22.12.2018 р. №1/5-974/03-01 довів територіальним відділенням Фонду, відповідно до рішення головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, про необхідність здійснення перерозподілу коштів по області та термінового фінансування укладених договорів, в тому числі по попередній оплаті, без урахування напрямків використання коштів бюджетної програми за попереднім погодженням з органами соціального захисту населення з метою повного та ефективного використання коштів.

На підставі пп. 1 п. 11 Положення у результаті неналежного виконання посадових обов`язків без поважних причин (бездіяльності) позивача щодо виконання покладених на Закарпатське обласне відділення Фонду завдань, визначених пп. 1,11, 21 п.6 Положення (в частині перерозподілу Закарпатським обласним відділенням Фонду коштів між органами соціального захисту населення Закарпатської області) у 2018 р. виконання бюджетної програми 2507030 «Заходи із соціальної, трудової та професійної реабілітації інвалідів» за напрямком «Забезпечення окремих категорій населення України технічними та іншими засобами реабілітації» по Закарпатській області, внаслідок чого було повернено до бюджету кошти та завдано шкоду інтересам щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю (відповідні особи з інвалідністю не були забезпечені ТЗР).

21.01.2019 р. наказом директора Фонду № 6 за порушення трудової дисципліни, а саме за неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів за напрямком «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 та за невиконання окремого доручення директора Фонду від 02.01.2019 р. № 1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани на ОСОБА_1 директора Закарпатського відділення Фонду.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно з ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 р. №9 «Про практику розгляду трудових спорів» при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих працівнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Тому правова оцінка дисциплінарного проступку здійснюється на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як зазначає відповідач у своїй апеляційній скарзі, послугувало неналежне виконання позивачем посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів.

Із цього приводу колегія суддів зауважує наступне.

Згідно з п.5 Положення про Закарпатське обласне відділення Фонду, затвердженого Наказом Фонду від 18.09.2017 р. № 55, одним із основних завдань відділення Фонду є фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні.

Відповідно до пп.1 п.6 Положення про відділення Фонду відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює у межах компетенції внутрішній контроль за цільовим та ефективним використанням коштів розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів, а також коштів, наданих підприємствам, установам, організаціям, у тому числі підприємствам, організаціям громадських об`єднань осіб із інвалідністю, фізичним особам, які використовують найману працю, у вигляді фінансової допомоги, цільової позики та дотації на створення спеціальних робочих місць для працевлаштування осіб із інвалідністю відповідно до умов договору.

Згідно з п.52 Порядку забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні засоби реабілітації, затвердженого Постановою КМУ від 05.04.2012 р. № 321, забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації і виплата компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Мінсоцполітики у державному бюджеті.

Кошти на надання реабілітаційної послуги на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління Мінсоцполітики, та на інших підприємствах, установах та організаціях, що мають належні умови для їх надання, спрямовуються Мінсоцполітики органам соціального захисту населення через територіальні відділення Фонду соціального захисту інвалідів за місцем знаходження таких закладів, якщо зазначені заклади не утримуються за рахунок коштів державного бюджету.

Мінсоцполітики спрямовує бюджетні кошти територіальним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів з урахуванням поданих пропозицій Фонду соціального захисту інвалідів з метою перерахування їх органам соціального захисту населення для оплати підприємствам на основі даних банку даних вартості виданих виробів та наданих послуг згідно з укладеними договорами та актами приймання-передачі робіт (надання послуг) та фактично перерахованих коштів підприємствам з початку бюджетного року.

Відповідно до п.п.15 п.6 Положення про Закарпатське відділення Фонду відділення Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує планово-фінансову роботу, здійснює контроль за цільовим використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку в установленому законодавством порядку. Пунктом 11 цього Положення передбачені обов`язки директора Фонду, однак жодної мови про обов`язок ефективного використання бюджетних коштів мови не йде.

Із огляду на це можна зробити висновок, що ОСОБА_1 як директор Закарпатського обласного відділення Фонду не є розпорядником бюджетних та одержувачем коштів, у зв`язку з чим не має повноважень щодо їх використання. Відтак, говорити про порушення трудової дисципліни в частині неналежного виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів підстав не має.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки листу Фонду від 22.12.2018 р. і п.53 Порядку № 321 не заслуговує на увагу.

Так, предметом спору є оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача з підстав порушення трудової дисципліни, а саме неналежне виконання посадових обов`язків щодо ефективного використання бюджетних коштів і невиконання окремого доручення директора Фонду від 02.01.2019 р. №1.

За приписами ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У контексті спірних правовідносин основним (визначальним) моментом є встановлення правомірності застосовування дисциплінарної відповідальності за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

Суд надав належну правову оцінку, зокрема, і листу Фонду від 22.12.2018 р. № 1/5-974/03-04, однак цей лист є лише одним із елементів доказової бази, проте не відображає правомірності встановлення факту порушення позивачем його трудових обов`язків.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не встановлено ані ефективного використання бюджетних коштів, ані здійснення контролю за їх використанням із огляду на фактичну наявність залишку невикористаних бюджетних коштів у сумі 1 327 521 грн., у контексті спірних правовідносин не має правового значення, оскільки це не входить до компетенції суду. У спірних правовідносинах головним, що підлягає встановленню, є факт наявності чи відсутності підстав для застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачяк керівник відділення Фонду мав проаналізувати причини наявності залишку коштів і вжити заходи щодо їх усунення, але відповідних заходів не вжито, повністю спростовується матеріалами справи.

Так, листом від 10.12.18 р. № 02-22/1207 Закарпатське обласне відділення надало Фонду інформацію щодо коштів, які не будуть використані та є надлишковими на рахунках управлінь станом на 07.12.2018 р. (т.1, а.с.163-164).

Листом від 22.12.18 № 02-22/1246 Закарпатське обласне відділення просило відізвати асигнування в сумі 737 594 грн. (т.1 а.с.165-166). У матеріалах справи відсутні дані щодо належного реагування зі сторони Фонду на вказані листи.

У оспорюваному наказі однією із підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є невиконання окремого доручення директора Фонду від 02.01.2019 р. №1.

Із указаного доручення убачається, що Фонд просив директорів територіальних відділень Фонду надати письмове пояснення щодо причин залишків відкритих асигнувань за напрямком «Забезпечення осіб із інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» по КЕКВ 2282 у розрізі управлінь соціального захисту населення та за напрямами ТЗР (т.1 а.с.167).

Директором Закарпатського обласного відділення Фонду, тобто позивачем, було надано письмову відповідь на це доручення у вигляді листа від 03.01.2019 р. №01-07/8 (т.1 а.с.168-173).

Крім того, належить зауважити, що станом на 26.12.18 р. на рахунку Закарпатського обласного відділення Фонду, відкритому в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Закарпатській області, по коду економічної класифікації видатків (КЕКВ) 2282 залишки коштів по програмі «Забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших осіб технічними та іншими засобами реабілітації» не значилися (т.1 а.с.14).

Підставою дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, склад якого включає суб`єкт, суб`єктивну сторону, об`єкт і об`єктивну сторону. За відсутності складу дисциплінарного проступку в діях працівника не можна застосовувати дисциплінарне стягнення.

Оскаржуваний наказ не містить жодних доказів того, що в ситуації неефективного використання бюджетних коштів є вина саме позивача, відсутні посилання на конкретні обставини вчинення ним порушення трудової дисципліни, час його вчинення і час виявлення, тобто відсутні обов`язкові елементи складу дисциплінарного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі та не відображають суті спірних правовідносин.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 133, 137, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суд від 11 червня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 28 грудня 2019 р.

Судді: