Справа № 946/6417/19
Провадження № 2/946/3020/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області, Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 17.12.2019 року уточнили та просять:

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року по день відкриття спадщини, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 ріку;

- визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 ;

- визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 3,4864 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 512080700:01:002:0229; земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0220.

Свої вимоги мотивують тим, що вищевказане майно належить їх батьку ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Відповідно до заповіту від 03.12.2012 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №96, ОСОБА_3 заповів квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до заповіту від 16.10.2012 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №82, ОСОБА_3 заповів житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № НОМЕР_1 по КСП «Авангард» розміром 3,52 га, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємці за заповітом спадщину прийняли у встановлений законом строк. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачам було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину.

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги підтримала та просять справу розглянути за їх відсутністю.

Представник Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представники Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 08.04.1999 року (а.с. 20);

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.03.2005 року №2-1048 (а.с. 25);

- земельна ділянка площею 3,4864 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 512080700:01:002:0229, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №117845434 від 21.03.2018 року (а.с. 27);

- земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0220, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №104441520 від 21.11.2017 року (а.с. 26).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 29.12.2018 року (а.с. 14), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 3,4864 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 512080700:01:002:0229; земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0220.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 03.12.2012 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №96, ОСОБА_3 заповів квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту від 16.10.2012 року, посвідченого секретарем Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №82, ОСОБА_3 заповів житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № НОМЕР_1 по КСП «Авангард» розміром 3,52 га, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57811627 від 05.10.2019 року, заповіти ОСОБА_3 від 16.10.2012 року за №82 та від 03.12.2012 року за №98, не змінювались та не скасовувались.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року по день відкриття спадщини, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 ріку, що підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До спадкового майна не охопленого заповітом належить земельна ділянка площею 3,4864 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 512080700:01:002:0229; земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0220.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як було встановлено в судовому засіданні, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між спадкоємцями була досягнута згода щодо розподілу спадкового майна на підставі угоди, яка міститься в матеріалах справи.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. № 336/01-16 від 02.09.2019 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та приймаючи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 200, 223, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26569223, місцезнаходження: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 62), Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 23206394, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Матроска, вул. Пушкіна, 32-а), Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04378497, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Броска, вул. Болградська, 94) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 2012 року по день відкриття спадщини, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 ріку.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 3,4864 га, яка розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 512080700:01:002:0229;

- земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0220.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар