Справа №463/2939/19
Провадження №2-н/463/307/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 квітня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С.В., розглянувши матеріали ЛКП «Управитель» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановив:

ЛКП «Управитель» звернулося до суду з відповідною заявою, в якій просить видати наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2016 року по 28.02.2019 р. у розмірі 5639,39 грн.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно положень п.2 ч.8 ст.43 Цивільного процесуального кодексу України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Окрім цього, відповідно до положень ч.ч. 2, 4, 5 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, що така подана із порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а саме: письмові документи, що долучені до матеріалів заяви не завірені належним чином.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 164, 165, 166, 352-354 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити ЛКП «Управитель» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гирич С. В.