18.02.2019 227/5381/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 лютого 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

при секретарі - Черкасовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ

В грудні 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2012 року у розмірі 71802,67 грн., станом на 30.09.2018, яка складається з 1401,26 грн. заборгованість за кредитом, 62525,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3980,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 3395,37 грн. (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2018 року прийнято позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 21.01.2019 р. Судове засідання 21.01.2019 року було відкладено на 18.02.2019 р. на 09:50 год.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звертався до суду з клопотання про розгляд справи за відсутністю представника банку та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним. Судом направлялися за місцем реєстрації відповідача судові повістки рекомендованим листом.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У звязку з викладеним, враховуючи що позивач, не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 21.06.2012 року шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_2, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн. на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач керується п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. З матеріалів справи вбачається, що зміна кредитного ліміту відбувалась 20.06.2013 р. збільшення кредитного ліміту - 2000,00 грн., 19.02.2014 р. зниження кредитного ліміту -1600,00 грн., 28.03.2014 р. - зниження кредитного ліміту 1470,00 грн.

Змінювалась і процентна ставка з 01.01.2013 р. до 30,0% річних, з 01.09.2014 року збільшена Банком до 34,8 % річних, 01.04.2015 р. до 43,2 % річних.

Розмір заборгованості підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.06.2012 року, сформованим станом на 30.09.2018 року.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 2.1.1.2.1 вказаних умов, для надання банківських послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у памятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Пунктом 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафтах), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором.

У разі виникнення прострочених зобовязань відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів банку» на час порушення зобовязання та може змінюватися у відповідності до п.1.1.3.2.3 Договору.

Відповідно до п.1.1.7.12, договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобовязання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, продовжує ухилятись від виконання зобовязань та заборгованість за договором не погашає, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, станом на 30.09.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 71802,67 грн., яка складається з 1401,26 грн. заборгованість за кредитом, 62525,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3980,60 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина), 3395,37 грн. (процентна складова).

Суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту, сплати процентів, пені та комісії, а також штрафів в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині кредиту у розмірі 1401,26 грн. - заборгованість за кредитом; 62525,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом обґрунтовані та підлягають задоволенню, і тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 63926,70 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3395,37 грн. штраф (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині слід відмовити за наступних обставин.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Білозерське, м.Добропілля, Донецької області віднесено до вказаного переліку.

З листа-відповіді Білозерської міської ради №02/02-1753 від 14.12.2018 року на запит суду вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, тому на підставі вищезазначеного закону має бути звільненим від сплати штрафів, пені.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 3980,60 грн. Оскільки позивач не розмежує ці дві категорії боргу та розрахунок заборгованості так само містить лише одну графу під назвою «сума комісії та пені», суд позбавлений можливості відокремити суму заборгованості за пенею. Тому, з огляду на вищевказаний мораторій зазначена сума також не підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 63926,70 грн. з яких 1401,26 грн. заборгованість за кредитом, 62525,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1568,73 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5,12,81,141,263,273,280-284,288 ЦПК України, ст.ст.509,526,527,530,610,612,624,625,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ВВ 496447 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2012 року у розмірі 63926,70 грн. (шістдесят три тисячі девятсот двадцять шість гривень 70 копійок), з яких 1401,26 грн. заборгованість за кредитом, 62525,44 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ВВ 496447 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк», (, МФО № 305299, рах. № 3111), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1568,73 грн. (одна тисяча пятсот шістдесят вісім гривень 73 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

-позивач: Акціонерне товариство ОСОБА_1 «Приватбанк»», 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ;

- відповідач: ОСОБА_2, паспорт серії ВВ 496447 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 11.07.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: Донецька область, м.Добропілля, м.Білозерське, вул.Будівельна, буд.25, кв.28. Повний текст рішення складено 18 лютого 2019 року.

Суддя А.М. Левченко

18.02.2019