Справа № 200/685/19
Провадження №2-з/200/5/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 січня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 товариства «ОСОБА_2 Аваль» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на: квартири 129 та 130 в будинку 27 по вул.Набережна Леніна в м.Дніпрі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом спору є стягнення грошових коштів, сума яких складає 20023,67 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 564307,08 грн. Обставини, за яких виникла заборгованість вказують на неплатоспроможність відповідача, відповідач кошти не сплачує, відмовляється від програми рефінансування, припинив відповідати на телефоні дзвінки банку. Тому, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову безпосередньо призведе у майбутньому до неможливості виконання судового рішення.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі, реєстраційний номер майна №2827333, вказана квартира знаходиться під обтяженням іпотекою на користь ОСОБА_5 (запис про обтяження №7484276) та під забороною відчуження на підставі постанови заступника начальника Бабушкінського ВДВС від 20.12.2011 р. (запис про обтяження №12292665), а також під іпотекою на користь ТОВ «Азовлевелопмент» (запис про обтяження №7484516).

Також, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі, реєстраційний номер майна №23630343.

Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру праві власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №140604187 від 08.10.2018 року.

Відповідно до вказаного витягу, квартира АДРЕСА_2 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі під обтяженнями не перебуває.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки ціна позову складає 564307,08 грн. та прострочення божника, відповідно до розрахунку заборгованості, має місце з лютого 2009 року, що свідчить про стійку неплатоспроможність відповідача, отже невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі відчуження належного відповідачу майна третім особам, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Так, заходи забезпечення позову мають бути співвмірними з предявленими вимогами, тому з урахування предмету спору та ціни позову не є доцільним обтяження обох належних відповідачу квартир.

Крім цього, суд враховує, що квартира АДРЕСА_1 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі вже обтяжена іпотекою та забороною на відчуження, тому не є доцільним вжиття щодо цього нерухомого майна заходів забезпечення позову у цьому провадженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про накладення арешту у вигляді заборони на відчуження на квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі, у межах ціни позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 товариства «ОСОБА_2 Аваль» (, 01011, м.Київ, вул.Лєскова, 9) про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом задовольнити частково.

До вирішення спору по суті заборонити ОСОБА_3 відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_2 (ОСОБА_4Леніна), в м.Дніпрі, реєстраційний номер майна №23630343, власником якої є ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_3).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 3 рік, до 30.01.2022 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва