241/2321/19
2/241/467/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року смт. Мангуш

Першотравневийрайонний суд Донецькоїобласті у складі:

головуючогосуддіЧудопалової С.В.,

за участюсекретаряНебиліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мангушської селищної радиМангушського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 позивачзвернулася до суду з позовом до Мангушської селищної радиМангушського р-ну Донецької області, в якому просить визнати за неюу порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок літ. А-1 з господарськими будівлями: сені літ. а-1, площинка літ. а1-1, літня кухня літ. Б-1, вбиральня літ. В-1, колодязь літ. Г-1, сарай літ. Д-1, огорожа № 1, ворота № 2, мостіння 1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивований тим, що вонає дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 28.08.1979, актовий запис № 107. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за вищевказаною адресою.Цей будинок був побудований у 1968 році батьками чоловіка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після смерті батька у 1972 році спадкоємицями першої черги були його мати ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_6 та його син її чоловік, які успадкували по 1/6 частці житлового будинку кожний та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті бабусі чоловіка ОСОБА_7 у 1985 роціїї чоловік як єдиний спадкоємець за законом успадкував її 1/6 частку будинку, таким чином він став власником 2/6 частин будинку, а 24.09.1985 мати чоловіка ОСОБА_8 подарувала належні їй 4/6 частки будинку, таким чином чоловік став власником усього будинку.

Оскільки крім неї інших спадкоємців першої черги після смерті чоловіка немає, вона 16.01.2018 звернулася до приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округуДонецької області із заявою про відкриття спадкової справи та того ж дня була відкрита спадкова справа № 2/2018. Але документи, які посвідчують право власності померлого на житловий будинок,відсутні, тому вона не змогла надати їх нотаріусу. Для з*ясування кому належить спірний житловий будинок, нотаріус надіслав запит до Мангушського БТІ і 25.09.2019 надійшла відповідь, згідно якої зазначено, що право власності на будинок зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 часткужитлового будинку від 04.05.1972, реєстраційний № 1389, виданого Першотравневою державною нотаріальною конторою; свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6частку житлового будинку від 19.08.1985, реєстраційний номер 1188, виданого Першотравневою державною нотаріальною конторою; договору дарування на 4/6 частки житлового будинку від 24.09.1985, реєстраційний номер 1366, посвідченого Першотравневою державною нотаріальною конторою.

З метою отримання дублікатів правовстановлюючих документів на будинок, заявник звернулася до Мангушської державної нотконтори та 15.10.2019 була надана відповідь, що документи щодо вчинення нотаріальних дій в період з 1943 по 2001 роки передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, доступ до кого відсутній, оскільки це є непідконтрольна територія.

17.10.2019 вона звернулася до нотаріуса щодо видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, але їй було відмовлено у зв*язку з відсутністю оригіналів документів, що підтверджують право власності її чоловіка на нього та запропоновано звернутися до суду із відповідною позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

За таких обставин вона позбавлена можливості оформити своє право на житловий будинок, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовезасідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідачав судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 віл 28.08.1979, виданого Відділом ЗАГС виконкому Першотравневого району Ради народних депутатів Донецькоїобласті, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 28.08.1979 зареєстрували шлюб (а.с. 7).

Згідно договору дарування від 24.09.1985, ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 4/6 частин будинку АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 31.07.2017, виданого Мангушським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Як вбачається з листа КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» № 204 від 25.09.2019, право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 : 1/6 частина на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом №1389 від 04.05.1972, зареєстрованого в БТІ за № 391; 1/6 частки на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом № 1188 від 19.08.1985, зареєстрованого БТІ 26.08.1985 за номером 391; 4/6 частки на підставі договору дарування № 1366 від 24.09.1985, зареєстрованого в БТІ 01.10.1985 за № 391 (а.с. 10).

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 26.08.2019, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_10 (а.с. 11-6).

Згідно звіту про оцінку майна, вартість будинку АДРЕСА_1 складає 171208,00 грн (а.с. 17-19).

Як вбачається з витягу про реєстраціюв Спадковому реєстрі № 50559825 від 16.01.2018, наданого приватним нотаріусом Ковальовою М.В., після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Мангушського р-ну Донецької області Ковальово. М.В. відкрито спадкову справу № 61861282 (а.с. 20).

Згідно постанови приватного нотаріуса Мангушського районного нотаріального округу Донецької області Ковальової М.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій №268/02-31 від 17.10.2019, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (а.с. 21-23).

Як вбачається з витребуваної у приватного нотаріуса копії спадкової справи № 2/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 . До спадкового майна увійшов будинок АДРЕСА_1 , який належав йому на:1/6 частина на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом №1389 від 04.05.1972, зареєстрованого в БТІ за № 391; 1/6 частки на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом № 1188 від 19.08.1985, зареєстрованого БТІ 26.08.1985 за номером 391; 4/6 частки на підставі договору дарування № 1366 від 24.09.1985, зареєстрованого в БТІ 01.10.1985 за № 391.

Отже, судом встановлено, що оскільки вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловіком за життя правовстановлюючі документи на спірний будинок були втрачені, тому вона позбавлена можливості отримати право власності на майно в порядку спадкування за законом.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності документа який підтверджує право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, які не заборонені законом,зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно приписів ст.ст.1296,1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, остання не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та надати свідоцтво про право на спадщину, оскільки її чоловік за час свого життя загубив не зареєстрував в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку.

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Із урахуванням всіх досліджених обставин та приймаючи до уваги приписи чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню, у зв`язку із чим за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому, позивач по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст.4 ЦПК України, і звернулася до суду за захистом свого права та законного інтересу.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 3, 319, 328, 392, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст.12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_11 до Мангушської селищної ради Мангушського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнатиу порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на житловий будинокліт. А-1 з господарськими будівлями: сені літ. а-1, площинка літ. а1-1, літня кухня літ. Б-1, вбиральня літ. В-1, колодязь літ. Г-1, сарай літ. Д-1, огорожа № 1, ворота № 2, мостіння 1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішенняможе бути подана апеляційна скарга до Донецькогоапеляційного суду протягомтридцятиднів з дня проголошеннярішення. Учасниксправи, якомурішення суду не було вручено у день йогопроголошенняабоскладання, має право на поновленняпропущеного строку на апеляційнеоскарженняпротягомтридцятиднів з дня врученняйомуповногорішення суду.

Рішення суду набираєзаконноїсилипіслязакінчення строку поданняапеляційноїскаргивсімаучасникамисправи, якщоапеляційнускаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Чудопалова