Справа № 288/1914/19
Провадження № 2-з/288/19/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудника М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області заяву представника позивача приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» - Єлишина Валерія Вікторовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області 26 грудня 2019 року надійшла позовна заява приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приватної агрофірми «Єрчики» про визнання договорів оренди землі недійсними.

Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вказує, що на спірних земельних ділянках позивачем вчинено всі дії, передбачені договорами оренди землі для поновлення їх на новий строк, в результаті чого було здійснено комплекс осінньо польових робіт (оранка, внесено добрива та органіка), посів озимою пшеницею культур. При цьому, існує загроза незаконного обробітку ПАФ «Єрчики» фрагментів земельних ділянок з метою незаконного захоплення землі шляхом посіву на них власних сільськогосподарських культур, що призведе не тільки до значних матеріальних втрат позивача, але й може бути причиною неможливості у подальшому використовувати земельні ділянки за призначенням.

Зазначає, що предметом спору є фактично право позивача на користування земельною ділянкою, яка може бути оброблена чи на ній буде зібрано врожай третіми особами, у зв`язку з чим відновлення прав Позивача може виявитися утрудненим чи неможливим у випадку задоволення позову.

На підставі вищевикладеного просить постановити ухвалу, якою з метою забезпечення позову ПСП «Жовтневе» заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ); ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ); ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ); ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ); ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_6 ); ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_7 ), приватній агрофірмі «Єрчики» () вчиняти з об`єктом нерухомого майна, а саме: земельними ділянками з кадастровими номерами :03:001:0028, :03:001:0026, :03:001:0027, :03:001:0014, :03:001:0056, :03:001:0110, :03:001:0153, :03:001:0154, цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, розташовані у с.Квітневе Попільнянського району Житомирської області, наступні дії: вчиняти будь які дії, спрямовані на закріплення прав ПАФ «Єрчики» на користування спірними земельними ділянками, а також заборонити ПАФ «Єрчики» обробляти вказані земельні ділянки, здійснювати на них посів сільськогосподарських культур, вчиняти дії відносно врожаю озимої пшениці та інші дії, які можуть покращити, погіршити, або іншим способом змінити його стан, цільове використання.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 153 ЦПК України визначено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що означає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Суд звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь які дії, позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Представник Позивача, на обґрунтування застосування забезпечення позову зазначає, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, крім того призведе до значних матеріальних втрат та може бути причиною неможливості в подальшому використовувати земельні ділянки за призначенням.

На підтвердження забезпечення позову представником Позивача не вказано, ким на даний час здійснюється обробіток спірної земельної ділянки, а тому і твердження про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку незастосування забезпечення позову не є доведеними, з огляду на спірні правовідносини та їх застосування обмежить можливість реалізації для сторін права користуватись та розпоряджатись зазначеним майном, а також перешкоджатиме господарській діяльності, з врахуванням цільового призначення земельних ділянок та може призвести до незворотних наслідків, враховуючи заявлені позивачем заходи забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 151-153, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача приватного сільськогосподарського підприємства «Жовтневе» - Єлишина Валерія Вікторовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник