Провадження № 2/554/418/2019
14 лютого 2019 року місто Полтава
Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Полтавської районної у Полтавській області ради в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав,
12.12.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Полтавської районної у Полтавській області ради в особі Служби у справах дітей, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що її донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_2. Від вказаного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. У 2017 році ОСОБА_4 тяжко захворіла, перенесла складну операцію. ОСОБА_2 залишив сім'ю, місце перебування його довгий час було невідомим. Позивач забрала доньку разом з онуками жити до себе в с. Мале Ладижене Полтавського району та області. ІНФОРМАЦІЯ_5 після чергової операції донька позивача ОСОБА_4 померла. У свідоцтві про народження ОСОБА_6 відомості про батька зазначені в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України - зі слів матері. Тому рішенням виконкому Подільської районної у м. Полтаві ради № 79 від 22 травня 2018 року онукові наданий статус дитини - сироти, над ним встановлена опіка і позивач призначена його опікуном. Відносно онуки позивача ОСОБА_3 відповідач визнав своє батьківство у встановленому законом порядку, і він вказаний як батько у її свідоцтві про народження. Тому опіка над дитиною може бути встановлена лише за умови позбавлення його батьківських прав. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не спілкується з дітьми, не бере участі у їх вихованні та утриманні.
Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду.
Ухвалою від 13.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження на 22.01.2019 року, зобов'язано відповідача надати відзив на позовну заяву.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк пояснення на позовну заяву та відзив суду не надав.
Позивач не заперечувала проти розгляду справи у відсутність третьої особи.
За таких обставин суд вважає, що справа на підставі пункту 1 частини 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) може бути розглянута у відсутність третьої особи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав.
Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя дійшла висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Суддею встановлено, що з 2007 року ОСОБА_4, яка є донькою позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, актовий запис № 562 від 26.12.1980 року, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2.
Від вказаного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 НОМЕР_3, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 29.12.2011 року, відомості про батька зазначені в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України - зі слів матері.
Рішенням виконкому Подільської районної у м. Полтаві ради № 79 від 22 травня 2018 року ОСОБА_6 наданий статус дитини - сироти, над ним встановлена опіка та призначено його опікуном ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 16.01.2012 року, батько дитини записаний ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла (свідоцтво про смерть НОМЕР_5, видане ІНФОРМАЦІЯ_5 Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області).

Відповідач ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов'язки: не спілкується зі своїми дітьми, не надає їм матеріальної допомоги, не бере участі у їх вихованні.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 постійно проживають разом із ОСОБА_1 в с. Мале Ладижене Полтавського району Полтавської області, що підтверджується актом від 31 жовтня 2018 року, складеного сусідами за місцем їх проживання. Вихованням дітей займається лише ОСОБА_1

Згідно характеристики з Василівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Полтавської районної ради від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_3 проживає разом із бабусею ОСОБА_1, яка приділяє належну увагу і турботу до виховання та розумового розвитку дівчини, відвідує школу та батьківські збори. Батько ОСОБА_2 з донькою не проживає, не бере участі в житті учениці. У школі батько не був. Школярка завжди охайно одягнена, має всі необхідні речі, бабуся дає кошти на харчування в шкільній їдальні.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2, у якому для дітей забезпечені всі необхідні умови, є місце для занять та ігор, комп'ютер, меблі.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо своєї доньки, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не відвідує і взагалі не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків.

За таких обставин, суддя приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

З огляду викладеного, суддя приходить до переконання, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини.

На підставі ст.141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суддя

ухвалила:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Полтавської районної у Полтавській області ради в особі Служби у справах дітей, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, громадянина Республіки Туреччина, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В.Тімошенко