ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12314/18

Головуючий у першій інстанції Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/976/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Іванової Г.П., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Чернігівська міська рада

треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай Андрій Іванович, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Яременко І.В. від 23 травня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай Андрій Іванович, ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Вимоги заявленого позову ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що станом на 2015 рік квартирою АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м володіли в різних частках ОСОБА_3 до шлюбу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 23.01.2015 року між вказаними співвласниками було укладено договір про порядок володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 . За вказаним договором ОСОБА_5 належало 2/9 частини квартири, ОСОБА_6 - 4/9 частини квартири, ОСОБА_2 - 1/3 частина квартири. 17.03.2015 року ОСОБА_5 було складено заповіт на користь ОСОБА_1 своєї частини квартири. 25.03.2015 року позивачем за договором купівлі-продажу частини квартири від 25.03.2015 року, зареєстрованим у реєстрі за №288 та посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О., було придбано у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 7/9 часток квартири АДРЕСА_1 . 31.08.2015 року позивачем, як власником належної йому частини вказаної квартири, було її реконструйовано. Після реконструкції загальна площа зазначеної квартири зменшилась до 38,2 кв.м, а площа житлових приміщень - до 21,0 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, у зв`язку з чим відкрилась спадщина, при цьому позивач у встановленому законом порядку звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглая А.І. із відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. Проте, нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Своє рішення нотаріус мотивував тим, що згідно інформації з Єдиного реєстру боржників спадкодавець ОСОБА_5 значиться боржником. Наявний запис про арешт на все нерухоме майно від 07.11.2012 року за №13219159. Крім того, зазначено, що спадкодавцю належало 2/9 частки вказаної квартири, що узгоджується з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, ОСОБА_1 , як спадкоємець, наполягає на видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що не узгоджується з наданими правовстановлюючими документами та даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач зазначає, що нотаріус не врахував проведення ОСОБА_1 реконструкції у належній йому частині квартири та не прийняв до уваги, що після проведення реконструкції загальна площа квартири АДРЕСА_2 зменшилась з 61,3 кв.м до 38,2 кв.м за рахунок того, що одна із кімнат була приєднана до сусідньої квартири АДРЕСА_3 . Таким чином, позивач стверджує, що у ОСОБА_5 та у нього, як у співвласників квартири АДРЕСА_2 , змінились частки. Згідно нових правовстановлюючих документів, які отримав позивач, йому належить 1/2 частка цієї квартири, тому інша 1/2 частка даної квартири належала відповідно ОСОБА_5 . Але ОСОБА_5 з невідомих причин, нових (змінених) правовстановлюючих документів не отримала. За даних обставин позивач вважає, що фактично її 2/9 частки квартири відповідають 1/2 частці цієї ж квартири у зміненому стані. У вимогах заявленого позову ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.05.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, висновки рішення суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не прийняв до уваги положень ч.1 статті 328, статті 1216; ч.1 статті 1218 ЦК України. Доводи апеляційної скарги зазначають, що належні спадкодавцю ОСОБА_5 2/9 частини спірної квартири змінились після проведення реконструкції квартири та зменшення загальної площі квартири з 61,3 кв.м до 38,2 кв.м за рахунок приєднання однієї із кімнат до сусідньої квартири АДРЕСА_3 . Згідно нових правовстановлюючих документів, які отримав ОСОБА_1 , йому належить 1/2 частка спірної квартири, при цьому інша, фактично 1/2 частина квартири, належала відповідно ОСОБА_5 . За даних обставин доводи апеляційної скарги стверджують, що є обґрунтованими вимоги заявленого позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська міська рада просить залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача - адвокат Сергієнко А.М. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_8 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року.

В судове засідання апеляційного суду треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Баглай А.І., ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до договору купівлі - продажу квартири, посвідченому 14.10.2003 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, Даниловою В.Б., зареєстрованому в реєстрі за №1536, ОСОБА_5 належить 2/9 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2014862, виданим 17.11.2003 року Комунальним підприємством Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради підтверджується державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_5 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).

Як вбачається із договору про порядок володіння та користування квартирою від 23.01.2015 року, посвідченого 23.01.2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О., зареєстрованого в реєстрі за №43, укладеного між співвласниками квартири АДРЕСА_1 , а саме, між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (до шлюбу- ОСОБА_9 ), ОСОБА_2 , в користуванні ОСОБА_5 знаходиться кімната 2 площею 10,7 кв.м, що складає 2/9 частки трикімнатної квартири з містами загального користування (п.3 даного договору) (а.с.9-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, серія НОМЕР_1 від 18.01.2017 року; 19.09.2016 року складено відповідний актовий запис №2568 (а.с.77).

За заповітом від 17.03.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 17.03.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №262, ОСОБА_5 все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.90).

За даними спадкового реєстру, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглаєм А.І. була заведена спадкова справа №3/2017 (а.с.81).

Згідно заяви про прийняття спадщини, яка надійшла до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглая А.І. 18.01.2017 року за №4 у спадковій справі №3/2017, ОСОБА_1 повідомив, що приймає спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.75).

11.10.2018 року ОСОБА_10 звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглая А.І. із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 у виді 1/2 (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_1 та просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене спадкове майно (а.с.99).

Постановою приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Баглая А.І. від 12.10.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.113-114). Відмова нотаріуса мотивована тим, що ОСОБА_1 , як спадкоємець, наполягає на видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , що не узгоджується з пред`явленими правовстановлюючими документами та даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме, спадкодавцю ОСОБА_5 належить на праві власності 2/9 частки квартири.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 11.10.2018 року (а.с.101), спадкодавець ОСОБА_5 значиться боржником (а.с.101).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного peєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.10.2018 року, номер інформаційної довідки 141097508, наявний запис про арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5 від 07.11.2012 року за №13219159, зареєстровано реєстратором: Чернігівська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України (а.с.109).

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 11.10.2018 року, номер витягу 57188784, наявний запис про арешт на все рухоме майно від 10.06.2014 року за №14396018, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.06.2014 року, Центральний ВДВС (а.с.112).

Відповідно до договору купівлі-продажу частини квартири від 25.03.2015 року, зареєстрованого у реєстрі за №288, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О., ОСОБА_1 купив у ОСОБА_7 та ОСОБА_2 7/9 (сім дев`ятих) частин квартири АДРЕСА_1 (а.с.16-18, а.с.18,зворот).

31.08.2015 року позивачем, як власником належної йому частини вказаної квартири, було проведено її реконструкцію. Після реконструкції загальна площа квартири АДРЕСА_1 зменшилась до 38,2 кв. м., а площа житлових приміщень - до 21,0 кв.м (а.с.19-21).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2015 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38,2 кв.м, житловою площею 21 кв.м (а.с.24, 25).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.05.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не прийняв до уваги положень ч.1 статті 328, статті 1216; ч.1 статті 1218 ЦК України. Доводи апеляційної скарги зазначають, що належні спадкодавцю ОСОБА_5 2/9 частини спірної квартири змінились після проведення реконструкції квартири та зменшення загальної площі квартири з 61,3 кв.м до 38,2 кв.м за рахунок приєднання однієї із кімнат до сусідньої квартири АДРЕСА_3 . Згідно нових правовстановлюючих документів, які отримав ОСОБА_1 , йому належить 1/2 частка спірної квартири, при цьому інша, фактично 1/2 частина квартири, належала відповідно ОСОБА_5 . За даних обставин доводи апеляційної скарги стверджують, що є обґрунтованими вимоги заявленого позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року, виходячи із наступного.

За заповітом від 17.03.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 17.03.2015 року, зареєстрованим в реєстрі за №262, ОСОБА_5 все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (а.с.90).

Приписами статті 1216 ЦК України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини, обґрунтовано виходив з тих обставин, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на об`єкт нерухомості, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Виходячи із приписів норм права, які регулюють спірні правовідносини та аналізуючи сукупність досліджених в ході судового розгляду даної справи доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що спадкодавцеві ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини належало 2/9 (дві дев`ятих) частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні від 23.05.2019 року, що всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про набуття за життя спадкодавцем ОСОБА_5 у встановленому законом порядку права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . За даних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні передбачені законом підстави для набуття права власності в порядку спадкування позивачем на вказане нерухоме майно, і тому у задоволенні вимог заявленого позову необхідно відмовити.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2014862, виданим 17.11.2003 року Комунальним підприємством Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради підтверджується державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_5 на 2/9 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.12). При цьому судом в ході розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 не належало за життя ОСОБА_5 . Доводи апеляційної скарги відносно того, що належні спадкодавцю ОСОБА_5 2/9 частини спірної квартири змінились після проведення позивачем реконструкції квартири, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_5 не оформляла у встановленому законом порядку право власності на вказане нерухоме майно, а саме, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та не отримувала свідоцтва про право власності на дане нерухоме майно. За даних обставин є необґрунтованими вимоги заявленого позову про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.05.2019 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 26.12.2019 року.

Головуючий: Судді: