Справа № 599/1231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г., при секретарі Біловус С.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Альфа - Банк" ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Альфа - Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа Зборівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №10786, вчинений 12 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02.11.2016 р. між ним та ПАТ «Альфа Банк» підписано оферту та акцепт про надання особистого кредиту №500570837. Того ж дня йому видано готівкою кредит на суму 29000 грн., яку зобовязувався він повернути протягом року. 11 липня 2018 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 05 липня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Зборівського районного відділу Державної виконавчої служби на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі №10786, вчиненого 12 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з якого взнав про те, що отримав кредит на суму 37940 грн., а тому змушений звернутися в суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так як однією умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Проте, до нього відповідач не звертався з вимогою сплатити, вказану в виконавчому написі заборгованість та не надавав жодного розрахунку з яким би він погодився. Відповідно, нотаріусу не було надано документів, які би підтверджували безспірність вимоги, нотаріус не переконався, що між позивачем і банком укладено кредитний договір на суму 37940 грн. та що сума заборгованості по кредитному договору є безспірною, у зв'язку із цим, вважає, що є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити, вважає, що виконавчий напис вчинено із грубим порушенням положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, що є підставою для визнання його судом таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечував, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_6 нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних документів.

Третя особа Зборівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних документів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.11.2016 року між ОСОБА_4 та ПАТ "Альфа - Банк" укладено оферту на укладення угоди про надання особистого кредиту та акцепт пропозиції про укладення угоди про надання особистого кредиту № 500570837, згідно зазначених угод позивач отримав кредит у розмірі 35000 гривень для власних потреб та оплату страхового платежу в розмірі 2940 грн. на картковий рахунок, з кінцевим терміном погашення кредиту 03.11.2017 року.

У зв'язку з невиконанням позивачем зобов'язань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків обслуговування кредитної заборгованості та погашення кредиту, відповідно до умов угод, позивачу надіслано письмову вимогу про усунення порушень за Кредитним договором. Зазначена вимога надіслана 25.04.2017 року вих.№98420 на адресу позивача рекомендованим листом.

12 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі ст.87-89 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 29.06:1999р. за № 1172, на підставі документів ПАТ «Альфа - Банк», вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №10786 про стягнення з позивача заборгованості, що виникла по Угоді про надання особистого кредиту №500570837 від 02 листопада 2016 року, в сумі 48087,67 грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 керувався ст.34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п. 2 Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою KM України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.99 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Як вбачається з представленого суду виконавчого напису, він містить всю необхідну інформацію.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Із вищенаведених норм суд приходить до висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17.

Вивченням судом матеріалів справи щодо вчинення спірного нотаріального напису встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не було зясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу за кредитом, заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості по комісії, штрафу, не було зясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 223, 258, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 акціонерного товариства "Альфа - Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, третя особа Зборівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання задовольнити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №10786, бланк серії НМЕ 192156, посвідчений 12 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 лютого 2019 року.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_7