Провадження № 2/727/99/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Василович С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2017 року, шлюб, укладений 05 серпня 2014 року, між нею та відповідачем, який було зареєстровано Відділом державної РАЦС реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1203, було розірвано.

З відповідачем по справі вона має спільну дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їхня спільна дитина знаходиться на її утриманні, ніякої матеріальної допомоги на дитину від відповідача вона не отримує.

З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їхній дитині не допомагає, участі у вихованні дитини не приймає. Усі витрати на дитину, пов'язані з її утриманням вона несу одна. Однак, їй важко самостійно забезпечувати матеріальні потреби їхньої дитини на придбання їжі, одягу, іграшок, а відповідач, знаючи, що дитина потребує матеріального забезпечення та постійної батьківської уваги і допомоги, ухиляється від виконання своїх обов'язків, добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Не піклується про лікування та оздоровлення дитини.

Крім того, зазначила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому немає змоги працювати та отримувати дохід, щоб забезпечувати усі матеріальні потреби доньки.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на дитину в сумі 1500 грн. щомісячно.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суміза вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 ч. 2 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.11.2017 р., що підтверджується копією рішення суду (а.с.5).

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, 19 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Суд вважає, що відповідач є працездатним, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Інших неповнолітніх дітей він не має. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, які відповідач не надає. Але разом з тим суд вважає, що позивачем не доведені обставини, що мають істотне значення для стягнення аліментів з відповідача в твердій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно. Відповідач дійсно в даний час не працює, має мінливий дохід, але доказів тому, що він заробляє в місяць суму з якої б можна було б утримати аліменти в розмірі 2000 грн. в судовому засіданні позивачем надано не було.

А тому враховуючи всі матеріали справи, матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання їхньої неповнолітньої дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі, але в розмірі меншому, ніж це просить позивач. На думку суду розмір аліментів має складати 1500 грн. в місяць, а отже з відповідача на користь позивачки на утримання дитини мають бути стягнуті аліменти в твердій сумі в розмірі 1500 грн., з щорічною подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст.7, 12, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн., з щорічною подальшою індексацією, щомісячно, починаючи з 12 грудня 2018 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: