Справа № 333/4351/18
Провадження№2/333/206/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

при секретарі с/з Іщенко А.О.

при участі представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_3, АДРЕСА_1

до відповідача 1: публічного акціонерного товариства «Банк «Форум», 02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7,

відповідача 2: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум», 02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7.

про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 402 245,77 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3) з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (далі за текстом - ПАТ «Банк «Форум») та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 402 245,77 грн., моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та зобов'язати вчинити певні дії. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. визнано незаконним наказ голови правління ПАТ «Банк Форум» від 09.08.2013 р. № 1062к про звільнення з роботи ОСОБА_3 та поновлено останнього на роботі на посаді керуючого відділенням № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум». Разом з тим, як вказував позивач, зазначене вище рішення суду, станом на час звернення з позовом до суду відповідач 1 так і не виконав, поновивши ОСОБА_3 на посаді лише в жовтні 2018 р. Отже, з огляду на неналежне виконання ПАТ «Банк «Форум» своїх обов'язків, позивач просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача 1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10.10.2014 р. по час прийняття рішення, моральну шкоду в сумі 10 000 грн., зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 562 011,49 грн., як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 15 000 грн., як таких, що підлягають задоволенню у першу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 в судові засідання жодного разу не з'явився, надав до матеріалів справи відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує повністю, вказує, що в результаті проведення ліквідаційної процедури відсутня можливість надання фактичного допуску позивача до виконання трудових обов'язків оскільки відділення № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум» ліквідовано. При цьому, вказує, що позивач після набрання законної сили рішення суду від 18.05.2015 р. особисто не з'являвся до ПАТ «Банк Форум», оригіналів паспорту та трудової книжки не надавав. У зв'язку з чим, в ПАТ «Банк Форум» була відсутня можливість поновлення позивача на роботі. Щодо виконання рішення суду в частині стягнення з ПАТ «Банк Форум» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, то у відповідача 1 відсутня виконання рішення в цій частині оскільки зазначене рішення суду набрало законної сили під час здійснення ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Форум», що виключає будь-яке стягнення. Також, вказує, що вимоги позивача про стягнення коштів в сумі 402 245,77 грн. не відповідають рішенню суду від 18.05.2015 р. оскільки вказаним рішенням не передбачено стягнення за період з 09.08.2013 р. по 10.10.2014 р., як то вказує позивач у позові. Крім того, зазначає, що позивачем не обґрунтовано з чого останній виходить, зазначаючи про стягнення 10 000 моральної шкоди. При цьому, стягнута з ПАТ «Банк Форум» сума в розмірі 159 756,72 грн. за рішенням суду від 18.05.2015 р. та заявлена у цій справі сума в розмірі 402 245,77 грн. не відноситься до тих, які передбачені для включенні до другої черги вимог кредиторів неплатоспроможного банку в розумінні ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оскільки за своєю правовою природою мають компенсаційний характер, а не оплатою праці за відпрацьований час чи виконану роботу, тобто не є заробітною платою в розумінні ст. 1 ЗУ «Про оплату праці». Також, представник відповідачів 1,2 вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди не відносяться до першої черги реєстру кредиторів оскільки ПАТ «Банк Форум» не заподіяно шкоди життю та здоров'ю позивача. На підставі викладеного, представник відповідачів 1, 2 просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_3 працював з 04.12.2012 р. на посаді керуючого відокремленого підрозділу банку - відділення 1700 «Запорізької філії АКБ «Форум» та був звільнений з роботи на підставі п.6 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переведенням до штату головного банку на підставі наказу 1026-к від 09.08.2013р.

24.05.2013р. ОСОБА_3 переведено на посаду заступника директора з роздрібної адміністрації ПАТ «Банк Форум».

24.05.2013р. позивачем отримано від ПАТ «Банк Форум» попередження про наступну зміну істотних умов праці, в якому було зазначено, що відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України та у зв'язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розкладі (на підставі рішення Правління ПАТ "БАНК ФОРУМ» від 10.04.2013р. за №18 та від 21.05.2013р. за №23) його попереджено про наступну зміну істотних умов праці, а саме про те, що йому, у разі згоди, пропонується зміна посади - на заступника директора роздрібного бізнесу, Відділення №1700 «Запорізька дирекція ПАТ «Банк Форум».

09.08.2013р. ОСОБА_3 звільненено з роботи за п.6 ст.36 КЗпП України згідно наказу №1026к у зв'язку з відмовою від продовження роботи за новими умовами.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц, яке набуло законної сили - 29.05.2015 р., визнано незаконним наказ голови правління публічного акціонерного товариства «Банк Форум» від 09.08.2013р. №1026к про звільнення з роботи ОСОБА_3 за п. 6 ст. 36 КЗпП України та поновлено останнього на роботі на посаді керуючого відділенням №1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ». Також, за змістом вказаного рішення, суд ухвалив стягнути з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 12.08.2013р. в загальній сумі 159 765,72 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, наведені вище обставини, встановленні рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц, яке набуло законної сили, не потребують доказуванню при розгляді цієї справи.

Також, судом встановлено, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» від 16.06.2014 р. № 49 виконавча дирекція вирішила розпочати ліквідацію ПАТ «Банк Форум» відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014 р.

Листом від 03.09.2014 р. № 41-114/48876 «Щодо внесення записів до Державного реєстру банків» Національний банк України повідомляє ПАТ «Банк Форум», що з 01.09.2014 р. внесені записи про виключення з Державного реєстру банків відділень, в т.ч. № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Вбачається, що листом від 08.06.2015 р. позивач просить повідомити ПАТ «БАНК ФОРУМ» про виконання останнім рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц.

07.09.2015 р. та 10.09.2015 р. державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві винесено постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_3 159 765,72 грн. та 5000 грн. боргу відповідно.

Листом від 13.07.2018 р. № 2749/12 ПАТ «БАНК ФОРУМ», розглянувши звернення позивача від 10.04.2018 р. повідомляє останнього про відсутність фактичного допуску ОСОБА_3 до виконання трудових обов'язків оскільки відділення № 1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» ліквідовано, що підтверджується записом про виключення з державного реєстру банків від 03.09.2014 р. Крім того, з метою внесення змін до реєстру кредиторських вимог ПАТ «БАНК ФОРУМ» щодо включення грошової вимоги, яка виникла на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц, відповідач-1 просить позивача надати заяву про включення вимоги до реєстру кредиторських вимог ПАТ «БАНК ФОРУМ» та оригінал вказаного рішення суду.

Також, матеріали справи свідчать, що викликом-повідомленням від 12.10.2018 р. № 3745/2 ПАТ «БАНК ФОРУМ» вказує позивачу про необхідність терміново, протягом трьох робочих днів з дати отримання цього виклику-повідомлення з'явитись особисто з 9-00 год. до 18-00 год. за адресою реєстрації та єдиного місцезнаходження ПАТ «БАНК ФОРУМ»: 02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7 для поновлення на роботі.

Як встановлено судом в ході розгляду цієї справи, 30.10.2018 р. наказом № 158к «Про поновлення на роботі ОСОБА_3» ПАТ «БАНК ФОРУМ» поновлено на посаді керуючого відділенням №1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_3

Крім того, наказом «Про звільнення» від 31.10.2018 р. № 159к ПАТ «БАНК ФОРУМ» звільнено ОСОБА_3 з посади керуючого відділенням №1700 «Запорізька дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку із розрахунку 125 календарних днів.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави (…) працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір (ч. 1). При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2). Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 7).

Статтею ст. 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, статтею 235 КЗпП України визначено обов'язок, а не право роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, а у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП України).

Матеріали справи свідчать, що за період з 18.05.2015 р. до 30.10.2018 р. рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц, яке підлягало негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі зі сторони ПАТ «БАНК ФОРУМ» не виконувалось.

За таких обставин, наведений вище період часу є вимушеним прогулом, який підлягає оплаті на підставі статті 236 КЗпП України.

Пунктом 2 Розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Як встановлено судом, загальна кількість робочих днів за два останні місяці роботи ОСОБА_3 становила 41 день (41 день = 18 днів у червні 2013 р. + 23 дня у липні 2013 р.). При цьому, нарахована ПАТ «БАНК ФОРУМ» заробітна плата складала 8 580 грн. на місяць, що відповідно становить 17 160 грн. за два місяці. Таким чином, з огляду на зазначене, середньоденна заробітна плата позивача становить 418,54 грн. (418, 54 грн. = 17 160 грн. : 41 день).

Виходячи з викладеного, за розрахунком суду, середній заробіток ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу за період з 18.05.2015 р. до 30.10.2018 р. становить суму в розмірі 362 037,10 грн. (362 037,10 грн. = 865 днів х 418,54 грн.).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_3 вимоги про стягнення з ПАТ «БАНК ФОРУМ» середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають частковому задоволенню в сумі 362 037,10 грн. за період з 18.05.2015 р. до 30.10.2018 р., з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через необґрунтованість.

Щодо вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн., то суд виходить з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Статтями 16 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) роз'яснено, що згідно статті 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 3, 4, 11, 31 ЦПК України).

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, шляхом оплати вимушеного прогулу, а має самостійне юридичне значення.

Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, в даному випадку в спірних правовідносинах відбулось затримка ПАТ «БАНК ФОРУМ» виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_3, відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

З огляду на викладне, а також враховуючи при визначенні розміру моральної шкоди засади розумності, виваженості та справедливості, тривалий час невиконання рішення суду, що призвело до позбавлення позивача права на працю, перебування останнього у скрутному матеріальному становищі, що потребувало додаткових зусиль для організації свого життя, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині в повному обсязі та стягнення з ПАТ «БАНК ФОРУМ» на користь ОСОБА_3 10 000 грн. моральної шкоди.

Також, розглянувши вимоги позивача про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 562 011,49 грн., як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регламентуються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Частиною 5 зазначеної статті Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

За змістом ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч. 1).

Під час тимчасової адміністрації здійснюються задоволення вимог із зобов'язань банку щодо виплати заробітної плати (ч. 5, п. 3 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами (ч. 1). Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (ч. 2). Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3). Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури (ч. 4).

Відповідно до ст. 52 наведеного вище Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування, а також для забезпечення повернення банкнот і монет, переданих Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом.

При розгляді справи по суті, судом враховано норми статті 43 Конституції України, якими передбачено не лише право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, але і право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, Основний Закон гарантує працівникові заробітну плату та не передбачає будь-яких умов щодо дотримання працівником будь-яких формальностей, у тому числі подання ним будь-яких заяв.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року N 5-зп "винятки з конституційних норм встановлюються самою Конституцією, а не іншими нормативними актами". Тому правило, яке позбавляє працівника права на оплату своєї праці, у разі пропуску останнім 30-денного строку звернення до Фонду з відповідною вимогою не повинно застосовуватися, оскільки не відповідає статті 43 Конституції України.

Отже, внесення вимог щодо невиплаченої заробітної плати до реєстру акцептованих вимог кредиторів покладено на Фонд як орган керівництва банком і не вимагає від працівника звернення з відповідною заявою протягом тридцяти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії до Фонду.

Вказані вимоги підлягають задоволенню залежно від наявності і обсягу майна банку, який несе майнову відповідальність саме в межах свого майна, тому належним способом захисту прав на отримання заробітної плати є зобов'язання Фонду внести заборгованість по заробітній платі до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Наведений вище правовий висновок щодо застосування норм права викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 274/3529/16-ц, а тому враховується судом у відповідності до норм ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні таких норм права у цій справі.

Статтею 11 Конвенції Міжнародної організації праці № 95, яка ратифікована Україною 04 серпня 1961 року визнано, що у разі банкрутства або ліквідації підприємства працівники, "зайняті на цьому підприємстві, матимуть становище привілейованих кредиторів щодо заробітної плати, яку вони мають одержати за послуги, надані в період, що передував банкрутству чи ліквідації, котрий буде визначено національним законодавством" і яку буде виплачено, як привілейований кредит, до того, як звичайні кредитори зможуть зажадати власну частку. Порядок черговості погашення привілейованого кредиту має визначатися національним законодавством.

Такий порядок передбачено у наведеному вище пункті 2 частини першої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У другій черзі задовольняються грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, вимоги ОСОБА_3 щодо невиплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 159 765,72 грн. ПАТ «БАНК ФОРУМ» до реєстру кредиторських вимог включено не було, хоча вказаний обов'язок покладено на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум», як на орган керівництва банком.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від імені ПАТ «БАНК ФОРУМ» порушила гарантовані законодавством України права позивача на оплату праці та виплату належних йому сум за час вимушеного прогулу.

У зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що порушені права ОСОБА_3 мають бути відновлені в судовому порядку шляхом часткового задоволення його позову в частині зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 521 802,82 грн. (521 802,82 грн. = 159 765,72 грн. за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц + 362 037,10 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.05.2015 р. до 30.10.2018 р., що був встановлений судом при розгляді цієї справи), як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду. У задоволенні іншої частини вимог щодо включення до другої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «БАНК ФОРУМ» судом відмовляється через необґрунтованість.

Крім того, розглянувши вимоги позивача про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 15 000 грн., як таких, що підлягають задоволенню у першу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду, то суд виходить з того, що пунктом 1 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до першої черги вимог кредиторів віднесено вимоги щодо зобов'язань, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, до яких не відносяться вимоги із відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, оскільки вимоги із відшкодування моральної шкоди у відповідності до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено пунктами 1-7 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд дійшов висновку, що вказані вимоги згідно з п. 8 ч. 1 ст. 52 вказаного Закону віднесені до восьмої черги вимог кредиторів.

У зв'язку з чим, судом частково задовольняються вимоги в цій частині, а саме в частині зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічне акціонерне товариство «Банк «Форум» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 15 000 грн. (15 000 грн. = 5000 грн. за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 р. у справі № 333/6898/13-ц + 10 000 грн. моральної шкоди, що була встановлена судом при розгляді цієї справи), як таких, що підлягають задоволенню у восьму чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється.

Також, суд не вбачає в даному випадку підстав для винесення окремої ухвали та її направлення до Дніпровського Управління поліції ГУНП України в м. Києві про порушення кримінального провадження за невиконання рішення суду адміністрацією ПАТ «Банк «Форум», у зв'язку з чим, судом відмовляється у задоволенні відповідного клопотання позивача, викладеного в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 4 425,17 грн. (4425,17 грн. = 3 720,37 грн. за вимоги майнового характеру + 704,80 грн. за вимоги немайнового характеру) покладається судом на відповідача 1.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) на користь ОСОБА_3, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) - 362 037 (триста шістдесят дві тисячі тридцять сім) грн. 10 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків, обов'язкових платежів та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 521 802 (п'ятсот двадцять одну тисячу вісімсот дві) грн. 82 коп., як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., як таких, що підлягають задоволенню у восьму чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк «Форум» на затвердження Фонду.

У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» (02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, буд. 7, ) в дохід держави судовий збір в розмірі 4 425 (чотири тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 17 коп.

Повне рішення складено 10.04.2019 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова