Ухвала

11 лютого 2019 року

місто Київ

справа № 199/3857/16-ц

провадження № 61-2508ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, визнання додаткової угоди до договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 січня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

І. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ІІ. До касаційної скарги додано клопотання, в якому заявник просить визначити йому ставку судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 10 000, 00 грн та відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

До клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору надано довідку від 09 січня 2019 року № 1, видану ОСОБА_1, у якій зазначено про розмір доходу заявника у період з липня 2018 року до грудня 2018 року.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд позбавлений можливості встановити, чи перевищує розмір судового збору, належного до сплати за подання касаційної скарги, 5 відсотків розміру річного доходу заявників за попередній календарний рік.

Для вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору заявнику необхідно надати відомості щодо розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, визнання додаткової угоди до договору поруки недійсним залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 11 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний