Житомирський апеляційний суд
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 04 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м.Житомирі

у цивільній справі №295/13060 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із названим позовом. Просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі дубліката виконавчого листа №2-3430/09 від 11.04.2018 року, виданого Богунським районним судом м.Житомира, на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.04.2015 року по 01.11.2016 року у розмірі 9500 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 01.06.2009 року по справі № 2-3430/09 з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 20.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 500,00 грн. щомісячно. 14.04.2018 року Богунським відділом ДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду, в межах якого державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості за період з квітня 2015 року по 01.06.2018 року, розмір якої становить 19 000,00 грн. Вважає, що суд має звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за вказаний вище період з 01 квітня 2015 року до 01 листопада 2016 року, виходячи з ч.3 ст. 197 СК, оскільки відповідач вчасно не пред'явила виконавчий документ до виконання без поважних причин, внаслідок чого і виникла така заборгованість. Вказав, що увесь час добровільно сплачував аліменти, місце проживання не змінював, а тому у відповідачки не існувало жодних поважних причин настільки тривалий час не пред'являти виконавчий документ до виконання, а саме з 01.06.2009 року по квітень 2018 року. Виходячи із наведеного, просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог. Вказує, що сторонами визнано обставини сплати аліментів у спірний період, а тому суд безпідставно не задовольнив позовні вимоги. На думку апелянта, тягар доказування поважності причин тривалого неподання виконавчого документа до виконання покладено на відповідачку. Посилається на те, що раніше відповідачка не пред'являла виконавчий лист до виконання, натомість, звернувшись із заявою про примусове стягнення аліментів, не повідомила державного виконавця про добровільне виконання рішення суду, що призвело до неправомірного нарахування заборгованості.

Станом на час розгляду справи у апеляційному суді відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу ч.ч. 1, 8 ст. 71 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.06.2009 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягуються аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 20.05.2009 року та до досягнення дитиною повноліття в розмірі 500 грн. щомісячно.

16.04.2018 року Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області відкрито виконавче провадження № 56178918 з виконання дубліката виконавчого листа, виданого 11.04.2018 року на підставі рішення суду.

Згідно довідки-розрахунку від 06.06.2018 року станом на 01.06.2018 року борг по аліментах по виконавчому провадженню №56178918 становить 19 000 грн. (а.с. 6)

Звертаючись до суду із позовною вимогою про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, позивач виходив з положень ч. 3 ст. 197 СК України, яку виключено на підставі Закону № 1404-VIII від 02.06.2016.

Виходячи з наведених обставин обставин, суд встановив, що правовідносини сторін стосуються звільнення від сплати аліментів на підставі ч.3 ст.197 СК України, та враховуючи, що вказана стаття виключена на підставі Закону №1404-VIII від 02.06.2016 року, ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову. Крім того суд зазначив, що позивач не довів належними доказами добровільне виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Крім того із аналізу вказаної норми матеріального закону слідує, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення органом державної виконавчої служби конкретного розміру заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 допустив заборгованість за аліментами у зв'язку з їх неповною сплатою. Будь-яких доказів добровільного виконання судового рішення не надав.

Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач не посилався на тяжку хворобу або іншу обставину, що має істотне значення, як на підставу для повного чи часткового звільнення від сплати аліментів.

Інших обставин, які мають істотне значення у розумінні ст. 197 СК України для звільнення платника аліментів від сплати заборгованості, ОСОБА_2 не навів та у порушення вимог статей 12, 13, 76-81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у нього підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, та не надав жодного доказу щодо розміру такої заборгованості.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складено 14.02.2019 року.