ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року за поданням приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року задоволено подання приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про тимчасове обмеження виїзду боржника за межі України.

Тимчасово обмежено у праві на виїзд за межі України ОСОБА_1, до моменту виконання зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу від 26 листопада 2018 року та відмовити у задоволенні подання приватного виконавця.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, а саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення від виконання покладених на нього обов'язків судовим рішенням.

ОСОБА_3 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доведеність факту ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу боржника слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Л.А. знаходиться виконавче провадження № 56239615 з примусового виконання виконавчого листа № 200/16977/16-ц виданого 18.04.2018 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу 251850,68 доларів США.

Державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду перевірявся майновий стан та доходи боржника ОСОБА_1

В межах виконавчого провадження було заарештовано та передано на торги належне ОСОБА_1 майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 106,7 кв.м., реєстраційний номер майна: 2047188.

Однак, чергові торги ДП "Сетам" щодо реалізації зазначеної квартири не відбулися, оскільки ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.08.2018 року у справі №200/14803/18 заборонено ДП "Сетам" проводити будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна:

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка складається з: 1 - хол, 2 - кладова, 3, 6 - житлові кімнати, 4 - санвузол, 5 - кухня, реєстраційний номер майна: 2047188;

-незавершеного будівництвом об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 складається з незавершеного будівництва (44% готовності) літера А-3, цегла, загальною площею 639,2 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м на підставі рішення Жовтневої райради від 19.08.1958 за № 344/16, крім того лишки - 51 кв.м, крім того самочинно зайнято - 167 кв.м, реєстраційний номер майна: 17455717.

Встановлено також, що боржник неодноразово виїжджав за межі України /а. с. 79/. В той же час, згідно відповіді Державної міграційної служби України Головного управління в Дніпропетровській області ОСОБА_1 паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований /а.с. 71/.

Згідно зі статтею 33 Конституції України свобода пересування і право на вільний вибір місця проживання належать кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, і включають у себе: 1) свободу пересування територією України; 2) право на вільний вибір постійного чи тимчасового місця проживання на території України; 3) право вільно залишати територію України; 4) право громадянина України в будь-який час повернутися в Україну. Перші три складові права на вибір місця перебування можуть бути обмежені Законом. Четверта будь-яким обмеженням не підлягає.

Відповідно до статті 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Стаття 441 ЦПК України передбачає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Встановивши, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання судового рішення.

При цьому, під ухиленням слід розуміти не тільки пряму активну відмову, а й пасивне небажання, несприяння, невчинення дій, бездіяльність обов'язку, покладеного на особу рішенням суду, що відповідно до Конституції України ухвалюється іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Під час перебування виконавчого документу на виконанні боржник самостійно не сплатив жодних коштів на погашення заборгованості по виконавчому документу.

Апелянтом не надано будь-яких доказів виконання рішення.

З огляду на викладені обставини, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав до задоволення заяви.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров