Справа № 496/5225/18
Провадження № 2/496/150/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю секретаря Дигуляр А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

Законний представник недієздатного ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам з її брата, який є інвалідом 2-ї групи, рішенням суду визнаний недієздатним. Свій позов обґрунтовує тим, що Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2008 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання його доньки ОСОБА_4 2006 року народження в розмірі ј частини з усіх видів заробітку. У зв`язку з невчасним надісланням виконавчого листа до УПФ України, станом на теперішній час за братом виник борг по сплаті аліментів у розмірі 45637,10 грн., яку сплатити ОСОБА_2 не може, адже в період з 2011-2018 роки перебував на тривалому лікуванні, отримав інвалідність 2-ї групи з пенсією у 1452,00 грн., яка не є достатньою для сплати цього боргу.

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах свого недієздатного брата ОСОБА_2 у судовому засідання на задоволенні позовних вимог наполягала, вважає, що заборгованість не виникла, якщо їм було відомо про виконавче провадження. Сума боргу, яка виникла в наслідок несплати аліментів, є надто великою для її брата, адже він є інвалідом 2-ї групи з пенсією у розмірі 1452,00 грн., що підтверджується довідкою від 28.03.2018 року № 569/03 наданої Малиновським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в м. Одесі (а.с. 13).

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Про судове засідання була обізнана про, що свідчить особистий підпис ОСОБА_3 в почтовому повідомленні (а.с. 36).

Вислухавши сторін по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У випадку, якщо батьки не можуть дійти згоди щодо питання стосовно утримання дитини/дітей, то держава може зобов`язати виконувати встановлений законодавством обов`язок.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 2006 року народження. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.05.2008 року було задоволено позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів, згідно якого з ОСОБА_2 вирішено стягувати ј частину розміру з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки (а.с. 9).

В межах виконання зазначеного виконавчого листа, в період з 01.01.2018 і до 01.04.2018 року виникла заборгованість у сумі 48115,25 грн., що підтверджено розрахунком заборгованості від 27.03.2018 року виконаного державним виконавцем відділ ДВС Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с. 10).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Дана сума боргу почала відраховуватись з пенсії ОСОБА_2 на підставі постанови державного виконавця з 2018 року про, що свідчить відомості про відрахування наданого Малиновським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України в м. Одеса від 06.11.2018 року № 1670, із залишком боргу у сумі 45637,10 грн., яку слід сплатити (а.с. 12).

Частинами 1, 3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018) встановлено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити, що дійсно відповідно до ч. 2 статті 197 Сімейного кодексу України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості частково або повністю залежно від обставин справи. При цьому суд з`ясовує, внаслідок яких обставин утворилася заборгованість. В законі закріплено приблизний перелік підстав, за наявності яких це можливо. Суд може звільнити платника від сплати заборгованості, якщо вона виникла в результаті: а) тяжкої хвороби платника аліментів; б) інших обставин, що мають істотне значення.

Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред`явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Таким чином, дана норма розрахована на випадки, коли заборгованість утворилася у зв`язку з обставинами, пов`язаними з одержувачем аліментів, а не діями (бездіяльністю) інших осіб (органів виконавчої служби, банків, адміністрації організації, у якій працює платник аліментів тощо).

Тобто, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості тільки у виняткових випадках. Платник має надати суду докази таких обставин.

Підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам є стан здоров`я позивача, який підтверджений довідкою наданої Одеською обласною психіатричною лікарнею № 2 від 31.05.2018 року, відповідно до зазначеної довідки ОСОБА_2 за період з 2011 по 2017 рік перебував на стаціонарному лікуванні дев`ять разів (а.с. 11).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2013 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним та призначено опікуна над ним, яким стала його сестра ОСОБА_6 (а.с. 7,8).

Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААб № 032152 проведеної повторно, встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, яка встановлена йому безстроково (а.с. 6).

Єдиним джерелом доходу у позивача є пенсія.

Питання про звільнення від сплати заборгованості вирішується судом за позовом платника аліментів (або його законного представника). Законодавством встановлена можливість, а не обов`язок суду ухвалити відповідне рішення, тому суд може відмовити в позові, якщо підстави для його задоволення відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підтвердження стану заборгованості по виконанню вищевказаного рішення суду про стягнення аліментів, з Відділу державної виконавчої служби було витребувано копію матеріалів виконавчого провадження № ДВ-14/164/2014, однак відповіді суд не отримав.

Отже, суд виходить з відсутності належних та допустимих доказів, наданих відповідачем, які б спростовували існування обставин, що мають істотне значення, для відмови у задоволенні позову (довідок про стан здоров`я дитини тощо).

Судом також враховано той факт, що боржник не відмовляється від сплати аліментів про, що свідчать відрахування з пенсійного рахунку ОСОБА_2 , він просить звільнити його від спати заборгованості, яка виникла за період його хвороби.

Україна, як держава-учасниця Конвенція про права інвалідів, яка набрала чинності для неї 06.03.2010 року, повинна дотримуватись її положень ст. 28 та визначати право осіб з інвалідністю на достатній життєвий рівень.

Враховуючи факт часткового визнання відповідачем позовних вимог, наданих стороною позивача доказів на підтвердження недієздатності боржника щодо можливості сплати боргу, суд зазначає про наявність умов передбачених ч. 2 ст.197 СК України, які надають можливість суду звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами по утриманню дітей, в заявлених в позовних вимогах розмірах, а саме 45637,10 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13,81, 263-265, 273, 354,355 ЦПК України, ст. 197, 181 Сімейного кодексу України суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати заборгованості за аліментами у сумі 45637, 10 грн., яка виникла за виконавчим листом, виданим 16 травня 2008 року Біляївським районним судом Одеської області на підставі рішення, ухваленого у справі № 2-928/2008, згідно якого з нього стягуються аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено удень його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складено 27 грудня 2019 року

Суддя Буран В.М.