ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №585/1661/19

Номер провадження 22-ц/816/5485/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року в складі судді Машини І.М., ухвалене в м. Ромни,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом, який 15 липня 2019 року уточнив та обґрунтовував тим, що між ним, в особі територіально відокремленого відділення № 10018/0121 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 18 травня 2018 року укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Банк встановив клієнту кредит у сумі 10 000 грн.

ОСОБА_1 порушив умови договору, в зв`язку із чим станом на 24 квітня 2019 року виникла заборгованість у сумі 8776 грн 21 коп., що складалася з: основної заборгованості 7 940 грн 17 коп.; процентів за користування кредитом - 359 грн 34 коп.; пені за прострочену заборгованість - 218 грн 75 коп.; комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої) - 257 грн 95 коп.; суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 2 грн 86 коп.; суми інфляційних втрат на суму простроченого кредиту - 21 грн 01 коп.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 31 грн 97 коп.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 3 грн 99 коп.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року позов АТ «Державний ощадний банк України» задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в розмірі 8299 грн 51 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 1816 грн 65 коп.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною відповідача не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що заочне рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредитного ліміту в сумі 7940,17 грн та заборгованості за несплаченими відсотками в сумі 359,34 грн позивачем не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в зазначеній частині не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення № 10018/0121 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк», правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 18 травня 2018 року укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с. 56-57).

Банком було відкрито ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ банку та встановлено кредит у сумі 10 000 грн зі сплатою 35% річних строком на 3 роки з можливістю подовження на той самий строк (а.с. 58-59).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 24 квітня 2019 року у відповідача утворилася заборгованість у сумі 8776 грн 21 коп., що складалася з: основної заборгованості 7 940 грн 17 коп.; процентів за користування кредитом - 359 грн 34 коп.; пені за прострочену заборгованість - 218 грн 75 коп.; комісії за розрахунково-касове обслуговування (простроченої) - 257 грн 95 коп.; суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 2 грн 86 коп.; суми інфляційних витрат на суму простроченого кредиту - 21 грн 01 коп.; 3% річних на суму простроченого кредиту - 31 грн 97 коп.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 3 грн 99 коп.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за ОСОБА_4 в сумі 257,95 грн, пенею в сумі 218,75 грн, сумою інфляційних втрат на суму простроченого кредиту в сумі 21,01 грн, сумою втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 2,86 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту в сумі 31,97 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 3,99 грн, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 ПАТ «Державний ощадний банк України» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2018 року ОСОБА_1 підписав з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення № 10018/0121 філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, додатком до якого є паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Пунктом 6 паспорту споживчого кредиту передбачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/ або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Вказаний паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 , чим підтверджено отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надані виходячи з обраних клієнтом умов кредитування (а.с. 60-61).

Пунктом 3.1. блоку 3 заяви про приєднання до договору визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку (а.с. 56-57).

Пунктом 1.24 Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, чинній на 04 квітня 2018 року, що міститься в матеріалах справи, передбачено право банку на стягнення пені, а саме: за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу (а.с. 201-207).

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею, сумою інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, сумою втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 3% річних на суму простроченого кредиту, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочену заборгованість в сумі 218 грн 75 коп.; суми інфляційних витрат на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 2 грн 86 коп.; суми інфляційних витрат на суму простроченого кредиту в сумі 21 грн 01 коп.; 3% річних на суму простроченого кредиту в сумі 31 грн 97 коп.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 3 грн 99 коп. Розмір вказаних платежів підтверджено розрахунком, наданим позивачем.

Щодо стягнення комісії колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пункт 6.8. блоку 6 заяви про приєднання до договору передбачає комісійну винагороду за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2,5 % від суми таких коштів, яка сплачується при знятті вказаних готівкових коштів в усіх банкоматах/у касах банку (касах інших банків) з використанням платіжного терміналу. Розмір комісійної винагороди вказано згідно тарифами Банку, чинними на дату складання цієї заяви. Тарифи можуть змінюватися банком в порядку, передбаченому договором. Надалі клієнт має самостійно ознайомлюватись із змінами до тарифів Банку за зняття готівкових коштів наданих в кредит.

Відповідне положення про стягнення комісії за видачу готівкових кредитних коштів в розмірі 2,5 % також міститься в пункті 4 паспорту споживчого кредиту та тарифах, чинних на момент укладання договору (тарифи в редакції від 14 травня 2018 року).

Також, пункт 4 паспорту споживчого кредиту містить інформацію про сплату РКО (комісії) основної картки до поточного рахунку, операції за якими здійснюються з використанням платіжних карток та річне користування пакетом послуг до поточного рахунку, операції за якими здійснюється з використанням платіжних карток та згідно примітки до нього, розмір комісійної винагороди вказано згідно з тарифами банку чинним на дату складання паспорту, тарифи можуть змінюватись банком в порядку, передбаченому договором (примірник чинних тарифів за видачу готівкових кредитних коштів надається споживачу разом з цим паспортом; надалі споживач має самостійно ознайомлюватись із змінами до тарифів банку).

Таким чином, ОСОБА_5 у відповідності до діючих тарифів, передбачених як у пункті 6.8. блоку 6 заяви про приєднання до договору так і в пункті 4 паспорту споживчого кредиту та тарифах, чинних на момент укладання договору, нарахована заборгованість за ОСОБА_4 в розмірі 257,95 грн, яка складається з: комісії за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 17,95 гривень; комісії за перевипуск картки по причині втрати - 120,00 гривень; щорічна комісія за обслуговування картки - 120,00 гривень, яка і підлягає стягненню з останнього на користь позивача. Тому в цій частині рішення суду першої інстанції також підлягає скасуванню. Зазначені складові заборгованості за ОСОБА_4 та їх нарахування підтверджується наданими позивачем до позовної заяви виписками по рахунку.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею, сумою інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, сумою втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 3% річних на суму простроченого кредиту, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, РКО (комісією) з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Відповідно до статті 141 ЦПК України заочне рішення суду в частині розподілу судових витрат також підлягає скасуванню.

Оскільки позовні вимоги задоволені на 100 %, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1921,00 грн та 2881,50 грн за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2019 року в даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за ОСОБА_4 (комісією), пенею, сумою інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, сумою втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, 3% річних на суму простроченого кредиту, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, а також в частині розподілу судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в зазначеній частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за ОСОБА_4 (комісією) в сумі 257 грн 95 коп., за пенею в сумі 218 грн 75 коп., сумою інфляційних втрат на суму простроченого кредиту в сумі 21 грн 01 коп., сумою втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 2 грн 86 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту в сумі 31 грн 97 коп., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів в сумі 3 грн 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 1 921 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 2881 грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко