Справа № 214/7608/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Улятовській М.О.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним дядьком його, ОСОБА_1.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що він, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 є племінником та рідним дядьком. Однак документи, що підтверджують наші родинні зв'язки, не збереглися в повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина квартири належить йому. У встановлений законом порядок після смерті ОСОБА_2 він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька. Проте 30 грудня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин між ним та спадкодавцем ОСОБА_2 як племінником та дядьком. З метою підтвердження факту родинних відносин з ОСОБА_2 він звернувся до органів державної реєстрації актів цивільного стану, де йому також відмовили, оскільки необхідно було встановити, що його мати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою. Але архівні дані не збереглися, оскільки його мати ОСОБА_5 народилася в 1936 році, а дядько ОСОБА_2 - у 1928 році. Вдалося встановити факт зміни прізвища матері з ОСОБА_5 на ОСОБА_5. Він також направляв лист до Державного архіву Дніпропетровської області з метою отримання додаткових відомостей, котрі підтверджували б його родинні відносини з ОСОБА_2 Листом №4-34-2018 від 21 вересня 2018 року Державного Архіву Дніпропетровської області йому повідомили, що в книгах реєстрації актів цивільного стану по місту Кривий Ріг, які надійшли частково на зберігання до архіву області, із іменами народжених у 1936 році ОСОБА_5 не зазначена. Таким чином, у зв'язку з цим. виникла необхідність встановити факт родинних відносин в судовому порядку, а саме факт того, що ОСОБА_2 є його рідним дядьком. Їх родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про його народження, де вказано мати - ОСОБА_5. Факт зміни прізвища матері з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Також підтвердити факт, що ОСОБА_2 є його рідним дядьком, можуть його дружина ОСОБА_7, його двоюрідний брат ОСОБА_8, а також дружина брата його дружини ОСОБА_9.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В ході розгляду справи судом було задоволено клопотання заявника про допит в якості свідка ОСОБА_8

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пред'явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Зазначив, що він дійсно є племінником ОСОБА_2, а документи, які б це підтверджували, не збереглися. В позасудовому порядку встановити цей факт він не має можливості, що перешкоджає йому реалізувати спадкові права після смерті дядька.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8 суду показав, що з ОСОБА_1 він знайомий з дитинства, вони є родичами, а саме двоюрідними братами. ОСОБА_2 - рідний брат його батька та матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5 Він особисто бачив і документи, які підтверджували ці родинні стосунки, знає їх спільних родичів - бабусю, дідуся. Деякий час вони жили разом однією сім'єю, з дитинства він знає батьків ОСОБА_1, бачив, які були стосунки в сім'ї та між ОСОБА_5, ОСОБА_2 та його батьком як між рідними братами та сестрою.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження ОСОБА_1 (а.с.5), свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.6), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб (а.с.8), витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9), довідка КП «Криворізьке БТІ» ДОР (а.с.10), свідоцтво про право власності на житло (а.с.11), довідки з місця проживання (а.с.12, 13), відповідь з архіву (а.с.15), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (а.с.6), свідоцтво про право власності на житло (а.с.11),довідку КП «Криворізьке БТІ» ДОР (а.с.10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт смерті ОСОБА_2, належність йому за життя частки в квартирі, а відтак і факт відкриття спадщини після його смерті.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження ОСОБА_1 (а.с.5), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб (а.с.8), довідки з місця проживання (а.с.12, 13), покази свідка ОСОБА_8, так як ці докази в їх сукупності містять інформацію, що стосується предмету доказування, а саме те, що матір'ю ОСОБА_1 була ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5). В свою чергу, ОСОБА_5 була рідною сестрою ОСОБА_2, що підтвердив свідок ОСОБА_10, а співпадання їх прізвищ, по батькові в черговий раз є свідченням наявності між ними родинних відносин. В даних з місця проживання родинні зв'язки ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 зазначені як «дядько».

Суд вважає належними доказами: витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.9), відповідь з архіву (а.с.15), постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.23), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів підтвердження родинних відносин та неможливість їх встановлення в позасудовому порядку.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та показання свідків допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та покази свідків є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3. Його матір'ю є ОСОБА_5, а батьком ОСОБА_11 (а.с.3).

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_11 27 травня 1956 року, змінивши дошлюбне прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» (а.с.8).

На праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 22 квітня 1994 року шахтою «Батьківщина» ВО «Кривбасруда» належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на неї зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» ДОР у встановленому законом порядку (а.с.10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді належної йому за життя частини у вищевказаній квартирі.

На момент смерті ОСОБА_2 значився зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним за даною адресою значився зареєстрованим та проживав ОСОБА_1 В документах з місця проживання вказано, що ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 був йому дядьком. На цьому також акцентував увагу допитаний судом в якості свідка ОСОБА_8

Вислухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину.

В розумінні ст.ст.2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, племінним та дядько є родичами непрямої лінії споріднення ІІ ступеню.

Той факт, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є племінником та дядьком підтверджується обсягом наданих заявником документів, проаналізованих судом, з яких вбачається дійсність наявності між ними родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про смерть ОСОБА_2, зазначення його матір'ю в свідоцтві про народження ОСОБА_5, дошлюбне прізвище його матері та по батькові, які співпадають з даними спадкодавця, в своїй сукупності слугують черговим підтвердженням факту родинних відносин між померлим та заявником.

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як між рідними племінником та дядьком. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявником та спадкодавцем суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявникові для реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 на належне йому за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв'язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 280, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити фактвстановити факт родинних відносин, а саме встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним дядьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати по справі покласти на заявника.

Рішення про встановлення факту родинних відносин є правовою підставою для подальшої реалізації ОСОБА_1 спадкових прав після смерті дядька.

На рішення суду заявником може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою заінтересованої особи, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 16 січня 2019 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов