Справа № 539/4863/18
Провадження № 4-с/539/7/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді Грузман Т.В.
за участі секретаря судового засідання Джадан І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо визнання дій неправомірними та скасування постанови,
ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою.
За змістом скарги вказав, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2017 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто не виплачену заробітну плату в розмірі 10 751 грн. та грошову компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 3 618 грн., а всього 14 369 грн.
27.11.2018 року виконавче провадження було завершено, оскільки відбулось повне виконання рішення суду щодо стягнення з скаржника боргу та виконавчого збору.
04.12.2018 року державний виконавець відновив виконавче провадження, оскільки відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 08.11.2018 року постанову про закінчення виконавчого провадження слід скасувати, а провадження підлягає поновленню на підставі ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».
Скаржник вважає, що постанова про відновлення виконавчого провадження від 04.12.2018 року винесена державним виконавцем безпідставно, оскільки ухвала Лубенського міськрайонного суду від 08.11.2018 року робити такі дії нікого не зобов»язувала.
За змістом ухвали суду від 08.11.2018 року вказано, що суд визнає неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про арешт майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження, вилучення майна від 19 вересня 2018 року, реалізації вилученого майна на електронних торгах за виконавчим провадженням № 54054193. Зобов»язує старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 зупинити реалізацію вилученого майна у ОСОБА_1 на електронних торгах згідно постанови про арешт та опис майна від 19 вересня 2018 року. Скасовує постанову про опис та арешт майна (коштів) від 19 вересня 2018 року за виконавчим провадженням №54054193.
За змістом постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2018 року зазначено, що майно, яке було вилучено 19.09.2018 року реалізовано на електронних торгах. При погашенні боргу перед стягувачем, не зрозуміло яка існує необхідність у відновленні виконавчого провадження. Крім того, відділом ДВС оскаржено ухвалу Лубенського міськрайонного суду від 08.11.2018 року в апеляційному порядку, що свідчить про те, що вказана ухвала не набрала законної сили. Вказана обставина також перешкоджає відновленню виконавчого провадження на підставі ухвали суду, яка ще не набрала чинності.
Скаржник вважає такі дії державного незаконними, таким, що вчиненні з порушенням чинного законодавства та прохає суд визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 54054193 від 04.12.2018 року неправомірними та скасувати її.
Відділ примусового виконання рішень направив відзив за змістом якого скаргу заперечує, оскільки державний виконавець при вчиненні виконавчих дій діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження» та вживав всіх передбачених заходів щодо стягнення з боржника боргу визначеного судовим рішенням. Підставою для відновлення виконавчого провадження вважає те, що внаслідок проведених торгів, майно боржника повинно бути реалізовано 18 жовтня 2018 року. 27.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, що пов»язані з повним стягненням з боржника витрат виконавчого провадження, виконавчого збору та основного боргу. Оскільки переможець торгів не сплатив за придбане майно відповідної суми, державний виконавець відновив виконавче провадження. Окрім того, на зміст постанови про відновлення виконавчого провадження також вплинуло те, що Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 08.11.2018 року було розглянуто Скаргу ОСОБА_1, яку було частково задоволено та скасовано постанову про арешт майна боржника. Таким чином, проведення повторного опису та арешту майна неможливе без відновлення виконавчого провадження.
У судове засідання сторони не з»явились, подали заяви про розгляд скарги без їх участі.
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 № 6 визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
При розгляді скарги суд звернувся до слідуючих норм матеріального права.
Згідно п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Статтею частиною 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.
За нормою ч.1 ст. 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.
Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.
Згідно ч.1 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Частиною 2 визначено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Проаналізувавши норми матеріального права, суд вважає, що державним виконавцем було безпідставно відновлено виконавче провадження № 5405193 про що винесено постанову від 04.12.2018 року на підставі ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2018 року по справі № 539/3615/16-ц з огляду на слідуюче.
Вказана ухвала суду не набрала законної сили на момент винесення оскаржуваної постанови, що суперечить положенню ч.1 та 2 ст. 273 ЦПК України. Вказана справа була скерована до Полтавського апеляційного суду за скаргою віддлу ДВС ГТУЮ у Полтавській області про що свідчить копія супровідного листа суду від 20 грудня 2018 року № 539/3615/16-ц. Зміст ухвали суду не містив посилань на скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу, як того вимагає ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, державний виконавець не врахував вищевказаного та виніс постанову про відновлення виконавчого провадження від 04.12.2018 року всупереч Закону України «Про виконавче провадження», що слугує підставою для задоволення скарги ОСОБА_1 Окрім того, суд звертає увагу, що державний виконавець у запереченні на скаргу посилається як на підставу про відновлення виконавчого провадження ту обставину, що не відбулись торги по реалізації арештованого майна і необхідно вчинити дії по опису та арешту майна боржника. Вказана обставина у оспорюваній постанові від 08.12.2018 року взагалі державним виконавцем не вказана, а суд позбавлений можливості трактувати її зміст іншим чином, ніж у ній вказано.
Частиною 2 ст. 451 ЦПК передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. За нормою ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Разом з цим, суд вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 задовольнити в частині визнання неправомірною вказаної постанови. При цьому, в частині вимоги, зазначеної у скарзі про скасування оскаржуваної постанови державного виконавця, слід відмовити, позаяк, такі вимоги суперечать приписам ч. 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, адже скасування постанов підпорядкованого державного виконавця є компетенцією начальника відповідного відділу державної виконавчої служби згідно приписів абз. 2 ч. З ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України абз.2 ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»,
Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо визнання дій неправомірними та скасування постанови задоволити частково.
Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження №54054193 від 04 грудня 2018 року.
Усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зобов»язання начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження №54054193 від 04 грудня 2018 року за виконавчим листом № 539/3615/16-ц від 29.05.2017 року виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 .
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Зобов»язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області згідно ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя Грузман Т.В.