Справа 584/1761/19
Провадження № 2/584/735/19
УХВАЛА

26.12.2019 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Токарєва С.М.

при секретарі Зікрати Я.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду міста Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що придбав вказаний будинок у 2008 році у ОСОБА_2 , але договір купівлі-продажу укладено не було у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Після отримання ключів від будинку позивач проживає за вказаною адресою, користується будинком, покращив його стан, добросовісно, відкрито та безперервно ним володіє.

Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником.

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що таке визнання відповідачем позову суперечить закону, що є підставою для відмови у прийнятті визнання ним позову.

За встановлених обставин є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки сторонами про допит свідків не заявлено, тому під час розгляду справи по суті підлягають дослідженню пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи, а також письмові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 200, 206 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову ОСОБА_1 до Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

2. Підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,закрити.

3. Призначити справу за позовом ОСОБА_1 до Октябрської сільської ради Путивльського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,до судового розгляду по суті на 08-45 год. 27 січня 2020 року у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль за участю учасників справи.

4. Під час розгляду справи по суті дослідити пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи, а також письмові докази.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.М.Токарєв