Провадження №4-с/369/24/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров»я України, боржник ОСОБА_1, про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров»я України звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 ОСОБА_2 та зобовязання вчинити певні дії.

Свої вимоги заявник ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» обґрунтовував тим, що Києво-Святошинським ВДВС України було відкрито виконавче провадження № 53485760 з примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду від 05.10.2016 року у справі № 369/10489/15-ц про виселення ОСОБА_1 з квартири № 2 в будинку № 160, літ. «Г» по вул. Хрещатик в м. Боярка без надання іншого житлового приміщення та стягнення судових витрат на користь ДЗ «ДССС «Барвінок».

16 листопада 2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження скаржнику стало відомо, що постановою державного виконавця від 08.11.2018 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник посилався на те, що при винесенні постанови від 08.11.2018 року державним виконавцем було допущено порушення, які є наслідком визнання її неправомірною та скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», скаржник ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 08.11.2018 року у виконавчому провадженні № 53485760 про повернення стягувачу виконавчого листа за рішенням Києво-Святошинського районного суду від 05.10.2016 року № 369/10486/15-ц; зобовязати державного виконавця виконати у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» рішення Києво-Святошинського районного суду від 05.10.2016 року № 369/10486/15-ц; винести окрему ухвалу щодо дій державного виконавця Арабаджийської О.С., які містять ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 364, 367, 382 КК України, та направити її до Державної виконавчої служби України та правоохоронних органів для вжиття передбачених законодавством заходів притягнення її до відповідальності.

У судове засідання представник стягувача ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» не зявився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій скаргу підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

У судове засідання державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 не зявилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини скарги, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що скаргапідлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 53485760 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/10486/15-ц про виселення ОСОБА_1 з квартири № 2 в будинку № 160 літ. «Г» по вул. Хрещатик в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області без надання житлового приміщення.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 08 листопада 2018 року виконавчий лист № 369/10489/15-ц від 17.02.2017 року повернуто стягувачу на підставі вимог п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній постанові державний виконавець посилався на те, що згідно відповіді № 02-10/2703 від 31.10.2018 року Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на території м. Боярка за адресою: м. Боярка, вул. Хрещатик, 160, розташований ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров»я України, знаходиться обєкт нерухомого майна 4-х квартирний житловий будинок літ. «Г», та має в своєму складі квартиру № 2. Проте, згідно акту державного виконавця від 30 жовтня 2018 року на території ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» будинку № 160 з літерою «Г» не виявлено. Згідно інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 140643549 від 08.10.2018 року за запитом адреси: АДРЕСА_1, інформація відсутня.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме Технічного паспорту на громадський будинок санаторій КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 20 жовтня 2017 року та згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2015 року ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» належить обєкт нерухомого майна санаторій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, буд. 160. До складу вказаного обєкту нерухомого майна входить: будівля лікувально-спального корпусу (літ. А) загальною площею 3 621,2 кв.м., будівля спального корпусу (літ. Б) загальною площею 4 245,2 кв.м., харчоблок (літ. В) загальною площею 1 686,3 кв.м., 4 квартирний житловий будинок (літ. Г) загальною площею 392,5 кв.м., пральня (літ. Д) загальною площею 366,7 кв.м., гараж (літ. Е) загальною площею 244,6 кв.м., теплиця (літ. Ж) загальною площею 141,2 кв.м., овочесховище (літ. З) загальною площею 244,6 кв.м., вбиральня (літ. И) загальною площею 28,4 кв.м., трансформаторна підстанція (літ. К) загальною площею 43,1 кв.м., надбудова над свердловиною (літ. Л) загальною площею 11,9 кв.м., хлораторна (літ. М) загальною площею 17,6 кв.м., насосна (літ. Н) загальною площею 42,8 кв.м., будинок охорони (літ. О) загальною площею 72,8 кв.м., склад інвентаря (літ. П) загальною площею 12,3 кв.м., каналізаційно-насосна станція (літ. Р) загальною площею 12,7 кв.м., водонапорна башта (І), свердловина (ІІ, ІІІ), огорожа (№ 1-8).

Також в порядку виконання рішення суду державному виконавцю Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби УТУЮ у Київській області ОСОБА_2 було надано інформацію, що на території м. Боярка за адресою: м. Боярка, вул. Хрещатик, 160, розташований ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров»я України», в якому знаходиться об»єкт нерухомого майна-4-х квартирний житловий будинок (літ. Г), що має в своєму складі квартиру № 2.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, з послідуючими змінами та доповненнями, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 129 Конституції України закріплено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для виконання покладених на нього обовязків відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця, пов'язані з винесенням оспорюваної постанови є неправомірними, такими, що порушують право заявника (стягувача) на належне і повне виконання рішення суду, а відтак оскаржувану постанову слід скасувати.

В частині скарги щодо зобов'язання державного виконавця виконати у встановленому законом порядку рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у справі № 369/10486/15-ц, та винесення окремої ухвали щодо державного виконавця Арабаджийської О.С., то вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як роз'яснено у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", а також у пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо зобовязання державного виконавця виконати у визначеному Законом України «Про виконавче провадження» рішення Києво-Святошинського районного суду від 05.10.2016 року у справі № 369/10486/15-ц.

Також з доводів скаржника суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали щодо дій державного виконавця Арабаджийської О.С., які, на думку скаржника, містять ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 364, 367, 382 КК України, та щодо направлення її до Державної виконавчої служби України та правоохоронних органів для вжиття передбачених законодавством заходів притягнення державного виконавця до відповідальності.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 5, 12, 81, 447, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Барвінок» Міністерства охорони здоров»я України задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 08 листопада 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 53485760.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Суддя Ковальчук Л.М.