Справа № 369/6303/18
Провадження № 2/369/1423/19
27.12.2019 Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП», треті особи ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП», треті особи ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Свої позовні вимоги мотивує наступним.
Водій ОСОБА_2 порушив п.3.23, 4.2.Д.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно ч.ч. 1, 2, ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Цивільно-правова відповідальність ТОВ «АВТО ГРУП» на час вчинення дорожньо- транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СОЮЗ» за страховим полісом серії АМ № 1441634.
Відповідно до вказаного страхового полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 тис.грн
Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 494 від 07.12.2017 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля становить 229 672 грн. 13 коп.
Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 223 672 грн 13 коп (двісті двадцять три тисячі шістсот сімдесят дві гривні 13 коп).
Відповідач проти позову заперечує.
Ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, Відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх не обґрунтованими, безпідставними та такими, які направлені на введення суду в оману з метою отримання вигідного рішення, спрямованого на отримання в великому розмірі грошових коштів Позивачем за рахунок Відповідача.
У своїй позовній заяві Позивач не надав жодних доказів, що звертався до Третьої особи 2, з заявою про виплату страхового відшкодування за результатами дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до полісу №АМ/1441366 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність ТОВ «Авто Груп» була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський Страховий Союз», страхова сума за полісом щодо шкоди задіяної майну складає сто тисяч гривень.
В той же час, Позивач не надав доказів, які вказують на те, що даний автомобіль був наданий для огляду Третій особі 2.
Крім того, із зазначеного листа випливає, що ПрАТ «Європейський страховий союз» не перебуває у порядку банкрутства, що додатково стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28 липня 2018 року, де зазначено, що ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не перебуває у процесі припинення. З вищевикладеного, можна зробити висновок, що Позивач намагається в неправомірний спосіб отримати кошти, що підтверджується також наступним.
Позивач надає до суду Звіт № 494 про оцінку КТЗ, здійснений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на замовлення відповідача, яким проведено авто-товарознавче дослідження автомобіля «Nissan Juke», д.н.з. НОМЕР_4 з метою встановлення матеріального збитку у результаті вищевказаного ДТП та у висновку якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту становить 229 672,13 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 229 672,13 грн.
В цьому ж звіті визначена ринкова вартість автомобіля у сумі 383 864,60 грн., та якщо взяти вартість відновлюваного ремонту 219 672,13 грн., це становить практично вартість всього автомобіля.
Зауважує, що ТОВ «Авто Груп» у вказаному дослідженні не приймало участі, крім того, у вказаному звіті застосована ставка курсу долара 27,16 грн., що станом на сьогодні значно нижча, та й взагалі заявлена сума є занадто завищеною.
Крім того, слід зауважити, що виплата збитків в розмірі заявленому Позивачем може призвести до банкрутства Відповідача.
На думку Відповідача, розмір збитків, завданих Позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що заявлений Позивачем є завищеним, необґрунтованим, складає враження про те, що Позивач намагається нести суд в оману та за рахунок ТОВ «Лето Груп» планує придбати новий автомобіль, оскільки відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 27.11.2017 року автомобілю Відповідача «Nissan Juke» д.н.з. НОМЕР_4 було завдано ушкоджень у вигляді пошкоджень бампера автомобіля.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) нього джерела.
У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідач просить в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в дорожньо-транспортної пригоди відмовити в повному обсязі.
Третя особа Моторне (транспортне) бюро України пояснила наступне.
Згідно ч.2 ст. 999 ЦК України передбачено, що до відносин, щодо обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, як встановлено актами цивільного законодавства.
Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України ( 254к/96-ВР ), Цивільним кодексом УкраїниЮ Законом України "Про страхування" ( 85/96-ВР ), цим та іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства У застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до положень п.п. «а» п. 41 ст. 41 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт надалі Закон, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке було такому транспортному засобі».
Згідно п. 1.7 Закону передбачено, що забезпечений транспортний засіб це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Отже, транспортний засіб «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачу, забезпечений Полісом №АМ№1441634, що діяв на момент ДТП.
Отже, підстав для проведення регламентної виплати у МТСБУ згідно положень п.п. 41 Закону не має.
Так, 13 лютого 2018 року позивач звернулася в МТСБУ з заявою про виплату відшкодування.
Згідно Єдиної централізованої бази даних МТСБУ вказаний поліс був чинним ДТП, а сам бланк полісу рахується за ПАТ «Європейський страховий союз».
Тобто, належним відповідачем у даній справі має бути ПАТ «Європейський союз».
На сьогоднішній день банкрутство відносно страховика не розпочато, ПАТ «Європейський страховий союз» не ліквідована. Отже обов`язку згідно Закону регламентну виплату за страховика у МТСБУ на підставі п. 41.1 ст. 41 Закону виникає.
Проте, згідно Статуту та абз.2 п. 3.12.2 Положення про централізований резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, у редакції затвердженого Протоколом Президії МТСБУ 07 серпня 2014 року № 320/2014 та Протоколом Координаційної ради № 47/2014 від 17 листопада 2014 року МТСБУ про дострокове повернення залишку гарантійного внеску на підставі договору зі с шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за внутрішніми страхування такого страховика".
Згідно ст. 5 Договору про співпрацю між страховиком та МТСБУ було пере, такі виплати здійснюються МТСБУ від імені, за дорученням та за рахунок страховика, даному випадку МТСБУ є повіреним, який не є відповідальним за дії страховика, здійснення таких виплат з Фонду захисту потерпілих є правом МТСБУ. а не його обов`язком.
З огляду на що, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у фінансових послуг Розпорядженням № 2446 від 28 вересня 2016 року рекомендувала розглянути питання про здійснення виплат за рахунок коштів базового гарантійного внеску страховиків до Фонду захисту потерпілих у ДТП або повернення, залишку гарантійного внеску у фонді захисту потерпілих шляхом страхових випадків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової юності власників наземних транспортних засобів, у частині відшкодування шкоди, життю, здоров`ю та майну потерпілих, фізичних осіб з дотриманням відповідних
Таким чином, виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, розподілена у розмірі оціненої шкоди, але не вище граничної суми виплати, визначеної МТСБУ на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, враховуючи розмір коштів базового гарантійного внеску конкретного страховика на підставі Договору між п страховиком з урахуванням Рекомендацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.
Згідно Протоколу № 418/2018 засідання Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року, граничні суми виплат страхового відшкодування на одного потерпілого за :чи внутрішнього страхування ПрАТ «СК «Європейський страховий союз» в розмірі 6000 грн 00 коп.
На сайті МТСБУ було встановлено строк прийняття відповідних заяв від потерпілих.
Оскільки в цей час від позивача надійшла заява про здійснення регламентної виплати, в межах граничної суми здійснило виплату позивачу, за шкоду, заподіяну його майну за колишнього члена МТСБУ.
Подальше відшкодування за вказаного страховика виплат буде здійснюватися в порядку, визначеному законодавством України, а саме: Законом України «Про відновлення платежеспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Цим Законом передбачено, що відповідно до положень ст. 20 п. 20.3. Закону «У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки по договорах обв`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки, для виконання яких у страховика, який ліквідується, недостатньо коштів та/або приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами МТСБУ.
Відповідно до положень ст. 51 п. 51.7 Закону У разі ліквідації страховика або визнання неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик зобов`язаний передати МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування.
З цього питання Пленум Верховного суду України у п. 1 постанови за № 15 від 18 грудня 2009 року «Про судову практику в справах «Про банкрутство» зазначає, що провадження у про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Господарським процесуальним кодексом, іншими законодавчими актами.
Вказаний Закон містить спеціальні норми, які мають пріоритет при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.
Відповідно до положень п. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платежеспроможності боржника або визнання його банкрутом» Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Згідно ст. 23 п. 4, ст. 38 цього Закону зазначено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Згідно ст. 23 п. 3 Закону зазначено, що Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала та прийняти рішення про включення в реєстр кредиторів шостої черги.
Такі виплати можуть бути здійснені за умови наявності в МТСБУ підтвердження наступного: Визнання Господарським судом м. Києва ПрАТ «Європейський страховий союз» банкрутом; вимога особи, яка має право на отримання відшкодування, включена до затвердженого судом реєстру кредиторів; особі, яка має право на отримання страхового відшкодуй не здійснено виплату, що підтверджується ліквідаційним балансом, затвердженим Господарським судом м. Києва.
Отже, на даний час правових підстав для подальшого відшкодування збитків за с ПрАТ «Європейський страховий союз» у МТСБУ не має.
З огляду на вищевикладене, просить: Приєднати до матеріалів цивільної справи ці пояснення. Прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Справу розглянути у відсутність представника, третьої особи, Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Відповідач звернувся з клопотанням про призначення у справі № 369/6303/18 судову автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
На розгляд та вирішення експерта поставити такі питання:
Оплату за проведення авто товарознавчої експертизи прошу покласти ивача.
Ухвалою Києво-Святошинського районний суд Київської області від 21.12.2018 р призначена судова автотоварознавча експертиза.
На розгляд та вирішення експерта поставити такі питання:
Проведення експертизи доручити експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Витрати по проведенню експертизи покласти на Товариство відповідальністю «АВТО ГРУП».
Листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 15.04.2019 № 831/19-54 на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області направлено клопотання із переліком умов, які необхідні для вирішення поставлених перед експертом питань. Копії вказаного клопотання одночасно направлені сторонам по справі.
Відповідачу, на якого відповідно до ухвали покладено обов`язок виконання попередньої оплати також направлено відповідний рахунок.
05.02.2019 до Київського НДІ судових експертиз МЮ України надійшов лист від позивача по справі ОСОБА_4 з додатком на 11 арк. - кольорові фотознімки пошкодженого КТЗ.
Експертизу можливо провести по наданим матеріалам.
Разом з тим, оскільки на даний час оплата за проведення судової експертизи до Інституту не надійшла, на підставі п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 за № 53/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2019 за № 563/5), ухвала суду залишена без виконання,
Третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору - ПрАТ «Європейський страховий союз» відзиву на позов не надала.
В судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином.
27.11.2019 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Водій ОСОБА_2 порушив п.3.23, 4.2.Д.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Згідно ч.ч. 1, 2, ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Цивільно-правова відповідальність ТОВ «АВТО ГРУП» на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СОЮЗ» за страховим полісом серії АМ № 1441634.
Відповідно до вказаного страхового полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 100 тис.грн
Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 494 від 07.12.2017 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля становить 229 672 грн. 13 коп.
Ухвалою Києво-Святошинського районний суд Київської області від 21.12.2018 р. призначена судова автотоварознавча експертиза.
На розгляд та вирішення експерта поставити такі питання:
Проведення експертизи доручити експертам Київському науково-дослідному інституту судових експертиз попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Витрати по проведенню експертизи покласти на Товариство відповідальністю «АВТО ГРУП».
Листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 15.04.2019 № 831/19-54 на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області направлено клопотання із переліком умов, які необхідні для вирішення поставлених перед експертом питань. Копії вказаного клопотання одночасно направлені сторонам по справі.
Відповідачу, на якого відповідно до ухвали покладено обов`язок виконання попередньої оплати також направлено відповідний рахунок.
05.02.2019 до Київського НДІ судових експертиз МЮ України надійшов лист від позивача по справі ОСОБА_4 з додатком на 11 арк. - кольорові фотознімки пошкодженого КТЗ.
Експертизу можливо провести по наданим матеріалам. Разом з тим, оскільки на даний час оплата за проведення судової експертизи до Інституту не надійшла, на підставі п. 1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 за № 53/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2019 за № 563/5), ухвала суду залишена без виконання.
Ст. 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
За вказаних обставин суд визнає, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля становить 229 672 грн. 13 коп.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та с бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Частиною першою статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, зав внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загал підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Визначення збитків надається статтею 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а т витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість може бути визначена експертним шляхом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
У ч. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним обєднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно п. «г» 4.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанні його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
П. «а» 4.41.2 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майні страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконанню його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
П.72: Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
П.73: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
П.74:Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до вимог ч. І ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист с цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майї шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Позивач на власний розсуд обрав спосіб захисту свого порушеного права.
В даному випадку суд вважає за можливе стягнути з відповідача різницю між збитком, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди та сумою страхового відшкодування в максимально можливому розмірі в сумі 100 000 грн.
На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 22, 979-985, 988 993, 999, 1104, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 Цивільного кодексу, ст.ст. 3, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 21, 22, 30, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 109, 206, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП», треті особи ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», Моторне (транспортне) страхове бюро України про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 129 672 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 13 коп.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ГРУП» на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в сумі 1 296 грн 72 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_4 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорт: НОМЕР_6 виданий Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві 13 лютого 2001 року, адреса: АДРЕСА_1 , Паспорт : НОМЕР_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 ).
Інформація про третю особу: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ).
Суддя Дубас Т.В.