Ухвала

13 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 462/5501/17

провадження № 61-2747 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Білої Ірини Володимирівни про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року,закрито провадження у цій справі.

До Верховного Суду 31 січня 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови отримано поштою 23 січня 2019 року, що підтверджується відповідними доказами.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявнику необхідно врахувати, що згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Посилання в касаційній скарзі на те, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» є помилковими, оскільки відповідно до вказаної норми судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

З урахуванням змісту позовних вимог та суб'єктного складу учасників у цій справі, положення пункту 13 частини другої статті 3 цього закону на заявника не поширюються.

Враховуючи викладене вище, заявнику необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 13 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь