Справа № 466/4334/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року

Шевченківський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря Якимець Ю.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Брикси Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи - органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити з ним наступний графік зустрічей за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 у відсутності матері ОСОБА_3 відповідно до рішення органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 28.04.2011 року, а саме: перша та третя субота місяця з 11.00 год до 12.30 год.; друга та четверта неділя місяця з 16.00 год. до 17.30 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та ОСОБА_3 17.10.2010 року укладено шлюб, у якому народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.11.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що відповідач раніше чинила перешкоди у спілкуванні з сином, тому ним 04.04.2011 року подано заяву до Шевченківської районної адміністрації щодо призначення зустрічей з дитиною. Так, рішенням Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 28.04.2011 року йому призначено зустрічі з сином першу та третю суботу місяця з 11.00год до 12.30год, а також другу та четверту неділю місяця з 16.00год до 17.30год. Проте, йому і надалі створювалися перешкоди у спілкуванні з сином, тому він звертається до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити та пояснив, що він має бажання спілкуватися з дитиною, однак не спілкується, оскільки ОСОБА_3 чинить йому перешкоди. Також ствердив, що у нього були спроби налагодити контакт з дитиною в телефонному режимі. В 2011 році був встановлений графік спілкування з сином, але такий не виконувався. Він з приводу невиконання рішення Шевченківської адміністрації щодо побачення з дитиною нікуди не звертався, оскільки мав намір почекати до моменту, коли сину виповниться 10 років, а тоді почав би з ним спілкуватися. Востаннє сина він бачив вісім років тому, коли синові було півтора роки, після того не намагався з ним зустрітись, оскільки розумів, що син його не знає. Із позовом до суду звернувся через те, що відповідачем подано позов про позбавлення його батьківських прав.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги у судовому засіданні підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того зазначив, що позивач офіційно працює, не вживає алкогольних напоїв та бажає спілкуватися із сином.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що протягом 8 років жодного контакту між батьком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не було. Для сина позивач чужа людина. Позивач не намагався побачитися із сином, лише одного разу навідався після рішення Шевченківської районної адміністрації. Більше він не приходив. ОСОБА_3 стверджує, що для дитини буде великим стресом почати спілкуватися із батьком, оскільки він його зовсім не знає, для нього позивач абсолютно чужа людина. Також зазначила, що існувала велика заборгованість по сплаті аліментів, яку відповідач погасив лише після подання нею позову до суду про позбавлення батьківських прав.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , покликаючись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною позивачем не чинилися. Відповідач сам не цікавився та не намагався спілкуватися із сином.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що ОСОБА_1 після 2011 року до органу опіки та піклування та суду щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не звертався. Також зазначив, що органом опіки та піклування надано висновок від 29.05.2019 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.11.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5ст. 157 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації №3-Г-656/3601 від 28.04.2011 року призначено ОСОБА_1 зустрічі із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у такому порядку: перша та третя субота місця з 11.00 год до 12.30 год; друга та четверта неділя місяця з 16.00 год до 17.30 год. Зустрічі повинні відбуватися у присутності матері. Матері також роз`яснено обов`язок не чинити перешкод у зустрічах батька з дитиною. Дане рішення є чинним. Однак позивач таке рішення добровільно не виконував.

Судом встановлено та підтверджено у судовому засіданні сторонами по справі, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_3 , шлюб між батьками розірвано.

Беззаперечно встановлено, що востаннє ОСОБА_1 бачився із дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вісім років тому, коли дитині було півтора роки, що позивач також ствердив у судовому засіданні.

Суд не бере до уваги покликання ОСОБА_1 про те, що саме у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 чинила перешкоди у його спілкуванні з сином, він його не бачив, оскільки такі твердження позивача є голослівними та нічим не підтверджуються. ОСОБА_1 до теперішнього часу, не звертався ні у орган опіки та піклування, ні до суду з приводу невиконання відповідачем рішення про побачення з дітьми. В судовому засіданні позивач ствердив, що не відвідував сина ні у школі, ні на гуртках, не вітав з днями народженнями. Під час розгляду справи судом малолітньому ОСОБА_5 виповнилося 9 років, однак позивач зазначив, що і з цим днем народження сина не вітав.

Сам позивач у судовому засіданні вказав, що ним подано позов лише через те, що ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою про позбавлення його батьківських прав. Зі слів позивача, якби не позов про позбавлення його батьківських прав, він би дочекався досягнення сином десятирічного віку, і мав намір лише з того віку почати спілкуватися з сином.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішення спору судом також враховано вік дитини, те, що позивач ОСОБА_1 з 2011 року, тобто з півторарічного віку дитини та протягом восьми років з дитиною не бачився, не спілкувався, дитина не знає батька та встановлення побачень без присутності матері негативно впливатиме на малолітню дитину. Окрім сплати аліментів позивач не брав жодної участі в безпосередньому вихованні та догляді за дитиною.

При ухваленні рішення судом також враховуються обставини, які позитивно характеризують ОСОБА_1 , зокрема, те, що він офіційно працює, не зловживає алкогольними напоями, однак дані обставини не є достатніми для задоволення позовних вимог.

Крім того, в розпорядженні суду наявний висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 №2608-2340 від 29.05.2019 року. З даного висновку вбачається , що відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 28.01.2019 року наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Львова ГТУЮ у Львівській області борг за несплату аліментів становив 47000 грн.

Статтею 18 СК України встановлено, що кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

В судовому засіданні позивач ствердив, що приводом до подачі позову до суду було не саме бажання бачитись з сином та встановити відповідні графіки побачень, а те, що відповідач звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав.

Беручи до уваги усі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що достатніх доказів на підтвердження існування перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею ОСОБА_1 не надано, ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення органу опіки та піклування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Третя особа: орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, 79019, м. Львів, вул.. Липинського, 11.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з моменту одержання повного тексту безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва