КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Київ

Справа № 752/8494/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яка подана представником Нестеренком Олександром Сергійовичем, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Колдіної О.О.,

у справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

встановив:

У квітні 2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.10.2010 року по 01.05.2015 року на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація-109» в розмірі 68093,97 гривень, з яких: сума заборгованості 40501,83 гривень, інфляційні нарахування в розмірі 23359,14 гривні, 3% річних в розмірі 4233 гривень, а на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» за період з 01.05.2015 року по 31.01.2018 року - в розмірі 5746,84 гривень, з яких сума основного боргу 4840,06 гривні, інфляційні нарахування 733,81 гривень, 3% річних в розмірі 172,97 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Житлово-експлуатаційна організація-109 Голосіївського району» здійснювало утримання будинку АДРЕСА_1 в період часу з 01.10.2010 року по 01.05.2015 року, а з 01.05.2015 року по 31.01.2018 року функції з утримання будинку здійснювало КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Відповідач у справі зареєстрований та є наймачем в квартири АДРЕСА_2 . Посилаючись на положення ст.ст. 64, 66, 67 ЖК України, позивачі зазначають, що відповідач, як наймач квартири, належним чином не виконав своїх зобов`язань по оплаті житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 01.10.2010 року по 31.01.2018 року в розмірі 73840,81 гривень, яку позивачі просять стягнути в судовому порядку.

Крім того, з урахуванням ч.2 ст.625 ЦК України, позивачі просять стягнути з відповідача 3% річних від суми заборгованості за весь період прострочення виконання зобов'язань та інфляційні втрати.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивачів КП «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району», КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - Нестеренко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник позивачів просив скасувати оскаржуване рішення, а провадження у справі закрити у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 помер.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представника позивача, з`ясувавши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2018 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період з 01.10.2010 року по 01.05.2015 року на користь КП «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району в розмірі 68093,97 гривень, а на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» - за період з 01.05.2015 року по 31.01.2018 року в розмірі 5746,84 гривень,

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, по справі неодноразово призначались судові засідання : 17 вересня 2018 року, 09 листопада 2018 року, які були відкладені у зв`язку з неявкою сторін, та 20 грудня 2018 року.

На відповідні запити судом першої інстанції було отримано інформацію, що міститься в реєстрі територіальної громади міста Києва та картотеці про реєстрацію місця проживання, відповідно до якої ОСОБА_1 ні за адресою АДРЕСА_3 , ні по місту Києву зареєстрованим не значиться ( а.с. 30, 42).

Проте матеріали справи не містять даних про вирішення судом першої інстанції у визначеному ст. 222 ЦПК України порядку клопотання представника позивача від 27 листопада 2018 року щодо надіслання інших запитів до державних установ щодо встановлення даних про особу відповідача ОСОБА_1 .

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 листопада 2010 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до звернення позивача з позовом до суду та до відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст. 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Частиною 1 ст. 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У порядку процесуального правонаступництва відбувається заміна сторони або третьої особи (попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої як до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки попередника, який продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Отже, позивачі Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району» та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулись до суду з позовом до померлої особи, правоздатність якої на час пред`явлення позову припинилась, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу вказаних норм вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1. ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Оскільки на момент звернення позивачів до суду з даним позовом та відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_1 помер, тобто позов було пред`явлено до померлої у 2010 році особи, то провадження у даній справі підлягає закриттю відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 377, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», яка подана представником Нестеренком Олександром Сергійовичем, - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року - скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація-109» Голосіївського району», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.