Справа № 548/1877/19
Провадження №2/548/663/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2019 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді- Коновод О.В.
за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги ,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги, мотивуючи його тим, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .
24 липня 2015 року шлюб між батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 було розірвано, що доводиться копією рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 24.07.2015 року, справа №548/1130/15-ц.
Позивач, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи, що доводиться довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ № 0079395, отримує державну соціальну допомогу в сумі 1564, 00 гривні, що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 23 серпня 2019 року за № 01-59/4049, місця роботи та інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги від батька ОСОБА_2 , який працює, але добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ставить його у скрутне матеріальне становище.
Згідно з довідкою виконкому Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 102-32/1428 від 13.08.2019 року позивач, ОСОБА_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка ніде не працює, що підтверджується копією її трудової книжки, тому не має можливості надавати йому матеріальну допомогу.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , як батько повнолітньої дитини, що є особою з інвалідністю, яка потребує матеріальної допомоги, має обов`язок і можливість надавати таку матеральну допомогу в розмірі 1 500, 00 ( одна тисяча п`тсот ) гривень, щомісяця на утримання свого повнолітнього сина ОСОБА_1 .
Позивач, ОСОБА_1 , з метою працевлаштування приймав всі можливі міри для відновлення своєї працездатності, що підтверджується довідкою Територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг) Хорольської районної державної адміністрації, копією карти хворого, який лікується в фізіотерапевтичному відділенні ( кабінеті) №181, довідкою Поліклінічного відділенні Хорольської ЦРЛ від 21.08.2019 року, Консультативним висновком спеціаліста № 197 від 23.03.2016 року та медичним висновком №9 від 25.03.2016 року.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але в позовній заяві прохав провести розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином; відзив на позов не надав, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 5,6 ст.263ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).
Ст.12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Відповідно дост.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цьогоКодексу.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).
Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи .
Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю з дитинства 3 групи, що доводиться довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ № 0079395, отримує державну соціальну допомогу в сумі 1564, 00 гривні, що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області від 23 серпня 2019 року за № 01-59/4049, місця роботи та інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги від батька ОСОБА_2 , який працює, але добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, чим ставить його у скрутне матеріальне становище.
Згідно з довідкою виконкому Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 102-32/1428 від 13.08.2019 року позивач, ОСОБА_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка ніде не працює, що підтверджується копією її трудової книжки, тому не має можливості надавати йому матеріальну допомогу.
Позивач, ОСОБА_1 , з метою працевлаштування приймав всі можливі міри для відновлення своєї працездатності, що підтверджується довідкою Територіального центру соціального обслуговування ( надання соціальних послуг) Хорольської районної державної адміністрації, копією карти хворого, який лікується в фізіотерапевтичному відділенні ( кабінеті) №181, довідкою Поліклінічного відділенні Хорольської ЦРЛ від 21.08.2019 року, Консультативним висновком спеціаліста № 197 від 23.03.2016 року та медичним висновком №9 від 25.03.2016 року.
Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України).
Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 82 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі статтею 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру матеріальної допомоги на утримання повнолітнього непрацездатного сина - ОСОБА_1 враховуючи стан здоров`я останнього, який є непрацездатною особою, інвалідом дитинства 3 групи, та стан здоров`я його батька, який є працездатною особою; виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Главою 16 «Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання`Сімейного кодексу України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.
В свою чергу, згідно частини 9 статті 9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість застосування у даному випадку положень частини 3 статті 199 СК України до статті 198 СК України в частині права звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина .
Суд, відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 179, 180, 181, 182, 186, 191, 198, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, що є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги ,-задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганськ, РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, що є особою з інвалідністю та потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1 500, 00 ( одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 05.09.2019 року .
Рішення в частині стягнення аліментів в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Луганськ, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду області через Хорольський районний суд Полтавської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Повний текст судового рішення складено 28.11.2019 року.

Учасники справи :

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель с. Клепачі Хорольського району Полтавської області, індекс: 37821, особа з інвалідністю з дитинства 3 групи, РНОКПП: НОМЕР_3 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Луганськ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Суддя: О.В. Коновод