Провадження № 6/522/402/19
УХВАЛА

11 лютого 2019 року Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся головний державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_2. Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби и. Одеси знаходиться виконавче провадження ВП №54085670 по примусовому виконанню виконавчого листа №522/18671/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 06.06.2017 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 72759,81 грн. 15.06.2017 державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54085670 по виконанню виконавчого листа №522/18671/16-ц, копію якої направлено боржнику замовною кореспонденцією, але боржник на адресу відділу не зявився. Рішення боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. 27.09.2017 року державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, який направлено боржнику замовною кореспонденцією, але боржник на адресу не зявився. 03.02.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, з метою виконання вимог виконавчого документа, опису майна боржника та вручення відповідних виконавчих документів, але на стук та дзвін у двері ніхто не відповідає, виклик залишено у поштовому ящику та в дверях боржника. Отже, державний виконавець вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати боргу та не допускає державного виконавця до відповідної квартири для складання постанови опису й арешту майна, та подальшої реалізації в рахунок погашення боргу, тому звернувся до суду з подання про оголошення його у розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

Суд встановив, що на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби и. Одеси знаходиться виконавче провадження ВП №54085670 по примусовому виконанню виконавчого листа №522/18671/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 06.06.2017 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у розмірі 72759,81 грн.

15.06.2017 державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54085670 по виконанню виконавчого листа №522/18671/16-ц.

Рішення боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено.

Відповідно до актів державного виконавця від 03.02.2018 року та 01.10.2018 року державним виконавцем здійснено вихід з метою опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_1, двері були зачинені на стук ніхто не відповідає. Отже, провести виконавчі дії з метою опису та арешту майна не виявилося можливим.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно пункту четвертого та тринадцятого частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; - за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Отже, Законом України №1404-VIII передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, при цьому рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника має бути вмотивованим, а предметом доказування при розгляді подання про примусовий вхід до приміщення божника є ухилення боржника від виконання рішення суду та чинення боржником перешкод державному виконавцю щодо реалізації останнім прав та обов'язків спрямованих на опис та арешт майна боржника.

Крім того, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно з ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи про постановляння вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи.

Цією ж статтею встановлено, що при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення. Згідно передбачених норм вбачається, що суд розглядає питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника на підставі наявного права державного виконавця безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними.

За змістом наведених правових норм примусове проникнення до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

При цьому, виконавцем в поданні зазначено, що боржнику було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлявся виклик про необхідність явки до виконавця та про проведення виконавчих дій. В матеріалах справи наявні докази щодо направлення поштової кореспонденції, однак відомостей про фактичне отримання такої пошти або ухилення від отримання матеріли справи не містять.

Наявність відомостей зазначених в акті, що при здійсненні виходу за адресою боржника та відомостей про зачинені двері та залишення повідомлення, не свідчить про перешкоджання у вчинені виконавчих дій боржником.

Таким чином, подані матеріали про примусове проникнення до житла боржника не свідчать про те, що боржник належним чином повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, що останній чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством України (ст. 439 ЦПК України) передбачено вичерпний перелік випадків, надання дозволу про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника: фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), суд приходить до висновку, що підстави для задоволення подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_2, відсутні, тому в задоволенні вказаного подання слід відмовити.

Однак, відмова у задоволенні подання не перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічним поданням після виконання всіх дій та збору доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду та чинення боржником перешкод виконавцю щодо реалізації останнім прав та обов'язків спрямованих на опис та арешт майна боржника.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 12, 81, 89, 260, 261, 439 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про примусовий вхід до приміщення квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з моменту отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова