Справа № 2-5151/09
Провадження № 2/522/510/19
УХВАЛА

08 квітня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та моральної шкоди.

08 квітня 2019 року у судовому засіданні, ОСОБА_1 подав до суду чергову заяву про відвід судді.

Вказану заяву мотивував тим, що головуючого наявний конфлікт інтересів при розгляді справи, з огляду на те, що головуючий звертався до ВРП із заявою про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, та на думку позивача, таким чином висловив свою позицію по справі.

А також послався на те, що у Київському районному суді м. Одеси відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси, де одним із відповідачів є головуючий по справі Науменко А.В. Зазначив, що цей конфлікт інтересів є підставою для сумніву у об`єктивному розгляді справи.

Заявник вказав, що звернення до Київського районного суду м. Одеси є наслідком незгоди зі змістом звернення головуючого про втручання до Вищої ради правосуддя, з викладеними обставинами тиску на суд, та вважає, що недостовірна інформація підлягає спростуванню.

В зв`язку з чим, заявив про недовіру до суду.

В судовому засіданні позивач особисто наполягав на задоволенні заяви про відвід, пояснив, що обставини викладені у заяві про відвід є підтвердженням недовіри головуючому у його об`єктивності.

Крім того, позивач зазначив, що розгляд справи взагалі у Приморському районному суді неможливий, з огляду на його недовіру будь кому із суддів, які перебувають у його складі.

Представник відповідача Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» у судовому засіданні заперечувала проти відводу судді, вказуючи на необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід.

Оглянувши матеріали справи, суд вказує, що окрім фактів, щодо звернення головуючого до Вищої ради правосуддя та потім звернення позивача до Київського районного суду м. Одеси за захистом честі та гідності, позивачем не наведено, в чому саме полягає конфлікт інтересів, який саме у головуючого приватний інтерес, а тобто наявність потенціального чи реального конфлікту.

Таким чином, в заяві про відвід не зазначено, чітко не сформульовано та не визначено, наявність у головуючого факту приватного інтересу та наявність фактичної суперечливості між приватним інтересом і службовими повноваженнями судді, і зазначення того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначену норму, суд не приймає до уваги припущення позивача щодо виконання головуючим будь-якого замовлення з боку керівництва.

Зі змісту заяви про відвід та наданих документів, судом не вбачаються підстави для тверджень про дачу головуючим інтерв`ю та будь-яких коментарів по справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу вказані обставини, були відомі раніше строків, визначених ч. 3 ст. 39 ЦПК України, а тому суд встановлює, що заявник звернувся із заявою про відвід з пропущенням процесуального строку.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Заяв про поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про відвід позивачем не подано.

Враховуючи положення ст. 126-127 ЦПК України суд приходить до висновку, про залишення без розгляду заяви про відвід.

Керуючись, ст ст. 36, 39, 126-127, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Науменко А.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Науменко А.В.