ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1772/19 Справа № 175/2211/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаз збут, публічного акціонерного товариства Дніпропетровськгаз про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Дніпропетровськгаз збут, ПАТ Дніпропетровськгаз про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на підставі Угоди №74630 від 29.08.2011 року він є споживачем послуг з газопостачання до житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Радянська, буд. 1-а в с. Балівка Дніпропетровської області. Отримані послуги з газопостачання оплачуються вчасно. 26 жовтня 2016 року він оформив субсидію на комунальні послуги. 12 червня 2017 року бригадою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було припинено газопостачання до його будинку. На деякі скарги йому надали відповіді, що мають формальний зміст та не мають конкретних пояснень дій відповідачів. Станом на 12 червня 2017 року показання прибору обліку 67576 куб.м., що вказані в довідці про фінансовий стан абонента не відповідають фактичним показанням 67448 куб.м., різниця складає 128 куб.м., що в грошовому еквіваленті складає 890,62 грн. Вказані показання лічильника бачили працівники ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», і залишили без змін аж до відновлення газопостачання 15 листопада 2017 року. На його особовому рахунку на момент припинення газопостачання мається переплата у сумі 2464,35 грн. Відповідач не взмозі визначити, яка існує конкретна сума боргу або переплати, не надали можливості провести звірку та узгодити суму боргу та припинили постачання газу. Внаслідок дій відповідачів приміщення в будинку без опалення покрилося пліснявою, мають неприглядний стан та потребують відновлення у вигляді ремонту, що завдало значних незручностей для проживання, його сімя змінила звичайний спосіб життя та завдали йому та членам його родини моральних страждань. Позичивши грошові кошти у знайомих він погасив заборгованість, тому газопостачання було відновлено. Вважає, що відповідачі порушили його права як споживача та положення законодавства України, а тому він звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» щодо порядку припинення газопостачання йому, ОСОБА_1; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» зарахувати переплату на особовий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 2464,35 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати витрати з припинення та відновлення газопостачання на його, ОСОБА_1 користь у сумі 1104,50 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати витрати на відновлення стану житлового приміщення у його будинку у сумі 23800 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати витрати понесені внаслідок відключення постачання газу на його, ОСОБА_1 користь у сумі 8733,52 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати витрати на проїзд та копіювання документів на його, ОСОБА_1 користь у сумі 5663,68 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати витрати на лікування внаслідок незручностей завданих відключенням газопостачання на його, ОСОБА_1 користь у сумі 20296,75 грн.; зобов'язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «Дніпропетровськгаз» відшкодувати на його, ОСОБА_1 користь моральну шкоду у сумі 10000 грн., з кожного.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: вул. Радянська, буд. 1-а в с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, через приєднану мережу, постачання якого в його будинок здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».

Через те, що позивачем були порушені вимоги в частині оплати за послуги з газопостачання, що призвело до виникнення заборгованості, 20 травня 2017 року ОСОБА_1 було вручено під підпис повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості в сумі 3244,78 грн. на показники лічильника 67409 куб.м. (а.с.131а). У зв'язку з тим, що заборгованість позивачем не була погашена, на виконання п.17 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, TOB «Дніпропетровській збут» направило газорозподільному підприємству ПАТ «Дніпропетровськгаз» доручення на відключення від газопостачання ОСОБА_1 від 08 червня 2017 року (а.с.134), копію якого одночасно було направлено ОСОБА_1, та одержано ним особисто 11 червня 2017 року (а.с.135).

12 червня 2017 року газопостачання за адресою: вул. Радянська, буд. 1-а в с. Балівка Дніпропетровської області було припинено.

13 листопада 2017 року з ОСОБА_1 було проведено звіряння заборгованості та підписано акт звірки на суму 5929,27 грн. (а.с.136).

14 листопада 2017 року після часткової оплати боргу в сумі 2964,63 грн., між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був укладений договір №2017/Д059 від 14 листопада 2017 року про погашення залишку заборгованості в сумі 2964,64 грн. (а.с.137), яку ОСОБА_1 визнав, та звернувся до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» із заявою про відновлення газопостачання від 15 листопада 2017 року (а.с.139). У зв'язку з чим, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з ОСОБА_1 були підписані акти про надання послуг №00024434 від 12.06.2017 року (а.с.140) та № 00042783 від 15.11.2017 року (а.с.141). 15 листопада 2017 року газопостачання за адресою місця проживання позивача: вул. Радянська, буд. 1-а в с. Балівка Дніпропетровської області було відновлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачі, при припиненні газопостачання до будинку позивача, діяли з суворим дотриманням вимог чинного законодавства України. Крім того, з доданих до позовної заяви копій розрахункових документів неможливо достовірно та беззаперечно встановити ким та з якою метою було витрачено грошові кошти, а тому надані копії розрахункових документів не є належними, достовірними та достатніми доказами на підтвердження позовної вимоги про відшкодування витрат повязаних з припиненням та відновленням газопостачання. Зі змісту позовної заяви жодним чином не вбачається причинно-наслідковий зв'язок між припиненням газопостачання в будинку позивача та незадовільним станом цього будинку. Щодо інших позовних вимог, суд першої інстанції доцільно вважав їх такими, що не підлягаються задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та невмотивованим, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом під час розгляду справи було досліджено усі надані сторонами докази та в рішенні здійснено посилання на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли у сторін.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обовязок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК), збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обовязком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Судові витрати понесені сторонами в звязку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

ОСОБА_2

ОСОБА_3