Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3510/17 Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 29 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. у м.Бердичеві

у цивільній справі №274/3510/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Кредо" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обгрунтування якого зазначила, що її дочка ОСОБА_2 15.03.2015 року уклала із СК «Кредо» договір добровільного страхування від нещасних випадків №ZRS5NS-152F04P, предметом якого були майнові інтереси пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи на суму 25000.00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Зазначила, що 11.11.2016 року вона звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування, проте їй було відмовлено. Вважає таку відмову безпідставною, тому просила стягнути із відповідача на її користь 25000грн. страхового відшкодування.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що їй безпідставно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки вона вправі його отримати згідно Закону України «Про страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 15.03.2015 року ОСОБА_3 уклала із ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» договір добровільного страхування від нещасних випадків №ZRS5NS-152F04P, страхова сума 25000.00 гривень(а.с. 27).

Предметом страхування за цим договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Згідно з умовами цього договору і правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страховику, а страховик зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі.

ОСОБА_3 , 1957 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердичеві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 31).

Вироком Бердичівського міськрайонного суду від 06.07.2016 року, який залишений без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 14.09.2016 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно з вироком суду смерть ОСОБА_3 настала від травми із залученням декількох ділянок тіла (черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, травма грудної клітини, що супроводжувалась переломами 4-6 ребер зліва та закритим переломом правої великогоміллкової кістки), що ускладнились розвитком комбінованого травматичного шоку, що і викликало зупинку серця. Вказані ушкодження були спричинені в результаті злочинних дій її сина - ОСОБА_4 (а.с. 35-39, 40-42).

Відповідно до довідки про причину смерті за № 2052 від 13.08.2019, ОСОБА_3 , 1957 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина смерті: травма із залученням декількох ділянок тіла(а.с. 32).

Спадкоємцями після ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 29 серпня 2019 року (а.с. 135).

У зв`язку із наведеним, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК "Кредо" із заявою про виплату їм страхового відшкодування після смерті ОСОБА_3 (а.с. 29)

Страховою компанією "Інгострах" 08.10.2015 складено страховий акт № Z1589РВ700000М та 22.11.2016 складено страховий акт № Z16АВРВ7000096. У виплаті страхового відшкодування було відмовлено (а.с. 33-34,52-53).

Звертаючись із позовом, позивачка просила стягнути на її користь страхове відшкодування згідно закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки подія, що сталася із Застрахованою особою не є страховим випадком, то відповідно у відповідача не настало обов`язку виплати страхового відшкодування за договором страхування, а позивачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування.

Проте, в повній мірі погодитися з висновками суду неможливо, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Обов`язки страховика визначені в статті 988 цього ж кодексу, до яких входить:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.

Cтрахова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором;

5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування;

6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Умови та порядок здійснення страхової виплати закріплені ст. 988 ЦК України, з якої випливає, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Ст.26 Закону України «Про страхування» Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Згідно зі ст.48 ЦПК України сторонами в справі можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. Відповідачем в цивільному процесі є особа, яка на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими позовними вимогами.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Так, в даному випадку з матеріалів справи вбачається, що договір страхування укладено з ПРАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». Проте, з позовом ОСОБА_1 звернулася до СК «Кредо».

В ході розгляду справи суд на ці обставини уваги не звернув та не вирішував питання про залучення до участі у справі належного відповідача (ст.51 ЦПК).

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Крім того, у п.8 Постанови Пленуму ВСУ "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 N2 роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК (2004 року). У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

За наведених обставин, оскільки судом не вирішено питання про заміну неналежного відповідача, то заявлені в даній справі вимоги не можуть бути визнані обгрунтованими, оскільки будь-яких договірних відносин з СК «Кредо» укладалося.

Проте, суд на це уваги не звернув.

За таких обставин та відповідно до вимог п.4 ч.1ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,370,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2019 року скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в позові з інших підстав.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді