КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року про примусове проникнення до житла по цивільній справі за поданням відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове входження (проникнення) до майна боржника, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області звернувся до Броварського районного суду Київської області з поданням про примусове проникнення (входження) до майна боржника ОСОБА_2 , а саме до будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, кадастровий номер: 322128801:01:031:0016, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 52348658 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва, виданого 08.01.2013 року у справі № 2-796/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у сумі 5 804 162 грн. 62 коп. та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп. Боржником за даним виконавчим листом є ОСОБА_2 .

Разом з тим, вказував, що незважаючи на відкриття виконавчого провадження № 52348658ще 28.09.2016 року, станом на дату звернення до суду з цим поданнямрішення суду боржником так і не виконано.

В свою чергу, в ході проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52348658 державним виконавцем було встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відповіддю ГУ Держгеокадастра у Київській області за ОСОБА_2 на праві власності зареєстровані жилий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка площею 0,2 га, кадастровий номер :01:031:0016, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з зазначеним, а також після винесення постанови про арешт майна боржника державним виконавцем неодноразово направлялися на адресу ОСОБА_2 вимоги бути присутнім під час проведення опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, згідно актів державного виконавця потрапити до будинку боржника не виявилося за можливе, оскільки останнім доступу до будинку надано не було.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів учасників виконавчого провадження, а також необхідності проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника, якому було достеменно відомо про як наявність виконавчого провадження, так і про проведення вищевказаних виконавчих дій, просив подання задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2019 року подання задоволено. Надано дозвіл відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області примусово проникнути до майна боржника у ВП № 52348658 - ОСОБА_2 , а саме до будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, кадастровий номер: :01:031:0016, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 110-115).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на незаконність ухвали про відкриття виконавчого провадження, а також пропуск державним виконавцем троку позовної давності для звернення до суду з поданням (а.с. 120-123).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання відмовити.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається на незаконність ухвали про відкриття виконавчого провадження, а також пропуск державним виконавцем троку позовної давності для звернення до суду з поданням (а.с. 136-139).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.10.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційні скарги (а.с. 154, 155).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28.10.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 157, 158).

Учасники справи повторно не з`явилися у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином за відомими суду адресами, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності нез`явившихся учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 52348658 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва, виданого 08.01.2013 року у справі № 2-796/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості у сумі 5 804 162 грн. 62 коп. та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп. Боржником за даним виконавчим листом є ОСОБА_2 .

Постановою державного виконавця від 12.07.2018 року, направленою боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі, було накладено арешт на майно боржника, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

При цьому, 19.11.2018 року державним виконавцем було направлено боржнику ОСОБА_2 та стягувачу вимогу за вих. № 6796 бути присутніми 29.11.2018 року о 14:00 під час проведення виконавчих дій, а саме опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , а боржнику ОСОБА_2 - надати доступ до вказаного господарства.

Вказану вимогу було направлено рекомендованою кореспонденцією за адресами: АДРЕСА_1 (штриховий індифікатор 593 ), та АДРЕСА_3 (штриховий індифікатор 607).

Також, 19.11.2018 року державним виконавцем було направлено виклик боржнику з'явитися до виконавця 28.11.2018 року о 10:00 за адресою: АДРЕСА_2, що сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Однак, отримавши вказаний виклик, ОСОБА_2 у визначений державним виконавцем день, до відділу не з'явився, про причини неявки не повідомив, документів, зазначених у виклику, не надав.

Крім того, під час проведення виконавчих дій 29.11.2018 року о 14:00 за адресою: АДРЕСА_1 , потрапити до господарства боржника не виявилось можливим, оскільки двері ніхто не відчинив.

При цьому, боржник був присутній, оскільки викликав приватну охоронну компанію, про що складено відповідний акт державного виконавця.

11.12.2018 року державним виконавцем повторно направлено виклик боржнику з вимогою з'явитися до виконавця 26.12.2018 року о 10:00 за адресою: АДРЕСА_2, щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Однак, отримавши вказаний виклик, ОСОБА_2 у визначений державним виконавцем день, до відділу не з'явився, про причини неявки не повідомив, документів, зазначених у виклику, не надав.

11.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію постанови направлено до банківських установ до виконання та сторонам виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, до відома.

18.01.2019 року державним виконавцем направлено стягувачу та боржнику вимогу за вих. № 137 бути присутніми 05.02.2019 року о 14:00 під час проведення виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , а боржнику ОСОБА_2 - надати доступ до вказаного господарства.

Вказана вимога була отримана ОСОБА_3 05.02.2019 року, про що свідчить відповідне відстеження пересилання поштових відправлень з штрихкодом № 876.

Під час проведення виконавчих дій 05.02.2019 року о 14:00 за адресою: АДРЕСА_1 , потрапити до господарства боржника не виявилося можливим, оскільки вхідні двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Звертаючись до суду поданням, державний виконавець, як на підставу для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, вказує, що, незважаючи на відкриття виконавчого провадження ще у 2016 року, рішення суду боржником так і не виконано, а проведення виконавчих дій щодо опису та арешту майна боржника не виявляється можливим, оскільки боржник не надає до нього доступу.

Так, відповідно до положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових та службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч. 3ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

В свою чергу, відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України). Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, можна дійти висновку, що державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов`язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Отже, встановивши як факт невиконання ОСОБА_2 рішення суду, так і відсутність у державного виконавця можливості вчиняти виконавчі дії через ненадання боржником доступу до свого майна, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця і надав останньому доступ до майна боржника, а саме: будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, кадастровий номер :01:031:0016, за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилання апелянтів на незаконність ухвали про відкриття виконавчого провадження та, як наслідок, виконавчих дій, які вчиняються державним виконавцем, спростовуються наявною в матеріалах справи ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2019 року по справі №2-796/11, якою ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні його скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження та дії державного виконавця.

Інші доводи апелянта, з огляду на категорію даної справи, не мають жодного правового підґрунтя та не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам заявника належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2019 року про примусове проникнення до житла по цивільній справі за поданням відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про примусове входження (проникнення) до майна боржника, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська