САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2884/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року позивачі звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_6 , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй домоволодіння АДРЕСА_1 , що належало їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.1999 року та зареєстрованого на підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» біржею «Екатеринославская недвижимость» за №1313-Н. Спадкоємцями першої черги після смерті матері є позивачі. Їх батько ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , їх сестра ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 Інших спадкоємців не має. Позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що договір купівлі-продажу жилого будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Однак сторони договору не встигли нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу оскільки продавець ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею після її смерті є її донька - відповідач по справі ОСОБА_3 .. Просили суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 по Ѕ частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А-1 27,6 кв.м житлової площі), літньої кухні Б, сараю В, сараю Г, сараю Д, вбиральні Е, огорожі №1-3, мостіння І, водоколонки №4 та розташованого на земельній ділянці площею 750 кв.м.

07.06.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.48-49).

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Представник третьої особи: Восьмої дніпровської нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглядати справу за відсутності представника.

Приймаючи до уваги письмові пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, буд. АДРЕСА_1 від 07.05.1999 року зареєстрованого відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарну біржу», біржею «Екатеринославская недвижимость» за №1313-Н, та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за реєстровим №3, реєстрова книга №25, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останній належав вищезазначений будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.1999 року, та копією реєстраційного посвідчення від 09.07.1999 року (а.с.20-21).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.07.2016 року серії НОМЕР_1 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Їх батько - ОСОБА_4 , відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 79)

Їх сестра - ОСОБА_5 , відмовилась від спадщини на користь ОСОБА_2 (а.с. 78).

Позивачі у встановлений чинним законодавством термін звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, спадкового майна, не був нотаріально посвідчений.

Позивачі посилаються на ті обставини, що сторони не встигли посвідчити договір купівлі-продажу домоволодіння нотаріально у відповідності до ст.224 ЦК УРСР ( 1963 року) оскільки продавець, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 114).

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_7 є її донька відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с. 112-115).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спірні правовідносини регулюються УК УРСР в редакції 1963 року, ЦК України в редакції 2004 року.

Відповідно до ст.4 ЦК України (1963 року) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод.

Згідно ст.41 ЦК України (1963 року) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно ч.1 ст.227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією із сторін є громадянин.

Відповідно до ст.128 ЦК України 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2275-VI від 20.05.2010 р. статтю 15 Закону України «Про товарну біржу» було доповнено частиною шостою, згідно якої не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи. Таке обмеження не поширюється на майно, яке відчужується з податкової застави, а також майно, конфісковане відповідно до закону.

Таким чином на момент укладання вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, положення Закону України «Про товарну біржу» не містили заборони на укладання біржових угод щодо речей, визначених індивідуальними ознаками, в тому числі й нерухомого майна.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.

В судовому засіданні було встановлено, що всі умови договору були виконані сторонами, продавцю ОСОБА_7 було передано обумовлену суму коштів, а остання передала ОСОБА_6 , тобто сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що укладання спірного договору купівлі-продажу житлового будинку на товарній біржі без його подальшого нотаріального посвідчення не суперечило законодавству України, що діяло на момент його укладання, у зв`язку з чим існують підстави для визнання його дійсним.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене та норми законодавства, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку про можливість визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині домоволодіння АДРЕСА_1 , після ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1261, 1269-1270 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину житлового будинку з господасрько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку А-1 (27,6 кв.м. житлової площі), літньої кухні Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральні Е, огорожі №1-3, мостіння І, водоколонки №4, розташованого на земельній ділянці площею 750 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_3 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частину житлового будинку з господасрько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку А-1 (27,6 кв.м. житлової площі), літньої кухні Б, сарай В, сарай Г, сарай Д, вбиральні Е, огорожі №1-3, мостіння І, водоколонки №4, розташованого на земельній ділянці площею 750 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев