ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6543/18 Головуючий суддя І інстанції Семіряд І. В.
Провадження № 22-ц/818/2237/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи позовного провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Семіряд І.В., по цивільній справі за ОСОБА_3 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

15 травня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

ОСОБА_3 усудовому засіданні заявив клопотання про проведення відносно нього психологічного дослідження, яке просив доручити психологу, кандидату психологічних наук ОСОБА_4, на вирішення спеціаліста поставити наступні питання:

1) Які індивідуально- психологічні особливості має ОСОБА_3?

2) Ситуація яка існує, факти які досліджуються у справі №638/6543/18:

а) використання співробітниками прокуратури майна ОСОБА_3 під час відбування покарання останнього у місцях позбавлення волі

б) бездіяльність правоохоронних органів при скоєнних правопорушення стосовно ОСОБА_3

в) отриманні наслідки, друга група інвалідності, безробіття (на теперішній час ОСОБА_3 є особою соціально малозабезпеченою, перебуває на обліку у міському центрі зайнятості), відсутність альтернативних засобів для існування.

3) Чи є зазначені факти психотравматичними для ОСОБА_3?

4) Якщо існуюча ситуація, яка досліджуються у справі №638/6543/18, психотравматична для ОСОБА_3 - чи могла вона спричинити моральні страждання ОСОБА_3?

Представник прокуратури Харківської області Мельничук О.А. та представник Державної казначейської служби УкраїниОСОБА_6 з приводу призначення психологічного дослідження покладались на розсуд суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року призначено по цій справі проведення психологічного дослідження, яке доручено ОСОБА_4.

Витрати за проведення дослідження покладено на позивача ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_3 надати копії матеріалів, які ним були долучені до справи №638/6543/18.

Провадження у справі зупинено до проведення дослідження.

В апеляційній скарзі представник Прокуратури Харківської області ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а обставини які суд вважав встановленими, не ґрунтуються на наявних у справі доказах. Висновки суду не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення положень ч.1, ч.5 ст.263 ЦПК України та положень ч.3 ст.103 ЦПК України.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до Закону України «Про судову експертизу» проведення експертизи може бути доручено лише державним спеціалізованим установам або конкретному судовому експерту (судовим експертам).

Вказала, що позивачем не надано до суду докази про здійснення експертом ОСОБА_4 професійною діяльності відповідно до Закону України «Про судову експертизу». ОСОБА_4 не віднесена до реєстру атестованих судових експертів. експерти якої повинні бути атестовані та мати кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності, що включені до Державного реєстру атестованих судових експертів. Таким чином місцевий суд порушив норми права, які регулюють порядок призначення судом експертизи.

Зазначила, що згідно з вказаним Реєстром свідоцтво № 929 про присвоєння кваліфікації судового експерта є недійсним з 30.09.2016 у зв'язку з розірванням 30.09.2016 договору №6/2016 від 04.01.2016 (індекс та вид експертної спеціальності 14.1 психологічні дослідження).

Також, відповідно до резолютивної частини ухвали судом зазначено, що поставлені судом питання поставлені на вирішення спеціаліста. При цьому, відповідно до ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов'язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Фактично участь спеціаліста у цивільному процесі зводиться до технічних дій, зумовлених проведенням певних процесуальних заходів, для здійснення яких потрібні знання та навички щодо застосування технічних засобів та консультацій, пов'язаних із такими діями.

Вказала, що суд не з'ясував чи є відповідна особа експертом чи спеціалістом, чи є необхідним у зв'язку з цим зупинення провадження у справі та чи перешкоджає проведення експертного дослідження подальшому провадженню у справі.

Також, призначаючи у справі експертизу, суд поставив на вирішення експертів питання, що ідуть всупереч об'єктивним обставинам у справі, оскільки в обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилається на тривале перебування під вартою в умовах ув'язнення, у той час як позивач відбував покарання відповідно докримінально - виконавчого законодавства за вироком апеляційного судуХарківської області від 14.04.2009, який набрав законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_8 просить її відхилити і на обґрунтування вказав про необґрунтованість доводів скарги про те, що експерт ОСОБА_4 відсутня у Реєстрі атестованих судових експертів, і на підтвердження цього надав витяг з цього Реєстру. При цьому зазначив, що згідно до правової позиції, яка була викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.11.2012р. у справі № К/9991/54050/12: скасування та визнання недійсним свідоцтва експерта не позбавляє останнього кваліфікації.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 260 ЦПК України зазначено про обов'язковий зміст ухвали суду:

1. Ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням:

а) дати і місця її постановлення;

б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів);

в) імен (найменувань) учасників справи;

2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою;

3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу;

4) резолютивної частини із зазначенням:

а) висновків суду;

б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2. Ухвала, постановлена відповідно до статей 460, 479 та 487 цього Кодексу, також повинна відповідати вимогам, що містяться у зазначених статтях.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала суду відповідає не повністю.

Задовольняючи клопотання позивача, призначаючи психологічне дослідження та зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене дослідження необхідно для встановлення або спростування обставин, на які посилається позивач, а у суду відсутні спеціальні знання, які необхідні для встановлення таких обставин. Питання, поставлені позивачем на вирішення спеціалісту мають істотне значення для справи і для їх вирішення необхідні спеціальні знання. При цьому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи. Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Дійсно, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення експертизи. Однак, як вбачається з регулятивної частини оскарженої ухвали суду першої інстанції, у даному випадку суд призначив не судову експертизу, а психологічне дослідження.

За правилами статей 76-80, 102 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування відповідних обставин. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.

Згідно статті 74 ЦПК України:

1. Спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов'язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

2. Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

3. Спеціаліст зобов'язаний з'явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати консультації та роз'яснення, у разі потреби надавати суду іншу технічну допомогу. За відсутності заперечень учасників справи спеціаліст може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

4. Спеціаліст має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями та навичками, звертати увагу суду на характерні обставини чи особливості доказів, а також право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов'язаних з викликом до суду.

У статті 76 ЦПК України наданий наступний перелік доказів:

1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 102 ЦПК України визначено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 104 ЦПК України:

1. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

2. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

3. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

4. У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з'ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз'яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

5. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

6. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

ОСОБА_4 відповідно до картки атестованого судового експерта з Реєстру Державного реєстру атестованих судових експертів експертно-кваліфікаційною комісією Харківської НДІСЕ було присвоєно кваліфікацію судового експерта для проведення психологічних досліджень. При цьому її свідоцтво експерта не дійсне з 30.06.2016 у зв'язку з розірвання договору № 6/2016 від 04.01.2016, що за змістом ст.ст. 72, 74 ЦК України, з урахуванням того, що у даному випадку їй не доручалося проведення судової експертизи, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків вона судом не попереджалася, що в цілому не перешкоджає її провести психологічне дослідження.

За змістом резолютивної частини оскарженої ухвали суд призначив не судову експертизу, а психологічне дослідження, результати якого належать до письмових доказів, проведення якого доручив спеціалісту ОСОБА_4, для проведення цього дослідження матеріали справи не надаються. Тому подальшому розгляду справи по суті нічого не перешкоджає. Позивач не позбавлений можливості пройти вказане психологічне дослідження у позасудовому порядку, а результати цього дослідження надати суду.

Отже, суд першої інстанції у даному випадку не мав передбачених у п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України підстав для зупинення провадження у справі. Тому колегія суддів вважає за необхідне в цій частині оскаржену ухвалу суду скасувати і справу направити для продовження розгляду по суті.

Враховуючи наведене, відповідно до ст. 376 ЦПК України оскаржена ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи скарги стосовно призначення судової експертизи є безпідставними, оскільки у даному випадку судова експертиза не призначалася, і тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умовами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно абз.3 п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду заяви позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, ОСОБА_3 звільнений вищевказаним законом від сплати судового збору, тому судові витрати які поніс апелянт у розмірі 1921 грн. 00 коп. слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 268, 367,368, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376,381-384, 388-389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року- скасувати в частині зупинення провадження у справі.

Судові витрати прокуратурі Харківської області у розмірі 1921 грн.00 коп. компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.