справа № 156/1114/18
Провадження № 2/156/64/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2019 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 156/1114/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. .

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1, оскільки з березня 2010 року її брат ОСОБА_2 у будинку не проживає. Відповідач будь-якої участі в утриманні майна не приймає. У зв'язку із його реєстрацією у будинку вона несе додаткові витрати на утримання будинку, оскільки змушена сплачувати платежі у повному обсязі і не може оформити різного роду документи. Реєстрація відповідача у будинку обмежує її право на вільне володіння та розпорядження власністю, створює їй додаткові незручності та додаткові матеріальні витрати. Тому, вона змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Відзиву від відповідача до суду не надходило.

Заяви, клопотання учасників справи

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Процесуальні дії у справі

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи вбачається, що згідно Договору дарування житлового будинку від 02.09.2010 року та витягу з Державного реєстру правочинів № 8953066 позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-12). У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, що підтверджено довідкою про склад сім'ї (а.с. 16). Однак, фактично відповідач у будинку не проживає з 2010 року, що підтверджується актом обстеження від 20.11.2018 року (а.с.15).

Оцінка суду

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом.

Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача у спірному житлі понад один рік (строк, який встановлений законом) не зумовлена поважними причинами. Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави суду для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1 підставний та підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи, зокрема, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704 грн. 80 коп. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10 - 13, 258 - 259, 263 - 265, 280 -282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) понесених нею судових витрат.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров