Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/86/19

Номер провадження: 2/511/178/19

14 лютого 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Роздільнянської міської ради Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності по справу спадкування за заповітом на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Роздільнянської міської ради Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якій просили визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська (колишня Леніна),23АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності по праву спадкування за заповітом на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська( колишня Леніна),23АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, яка померла 14.08.2010 року.

В позові зазначили, що 14.08.2010 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на належну її квартиру №1 по вул. Європейська (колишня Леніна),23 м. Роздільна Одеської області. За життя померла ОСОБА_5 залишила заповіт, яким заповіла ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 все своє майно. Вона, ОСОБА_6, 17.12.2011 року одружилась та обрала прізвище чоловіка ОСОБА_7. Вона з ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі їх заяви була заведена спадкова справа №13/2011 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 51111158. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка розташована за адресою: вул. Європейська (колишня Леніна),23АДРЕСА_1 їм було відмовлено у звязку з розбіжністю у площі вищевказаної квартири у договорі купівлі - продажу від 09.06.1992 року та в технічному паспорті на дану квартиру. Крім того, зазначили, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, вона не заперечувала, щоб її частку спадщини вони успадкували. ОСОБА_3 є сином померлої (непрацездатний за віком), до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, та не наполягає на відділення йому обовязкової частки у спадщині. Тому просили рішенням суду визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська, (колишня Леніна),23АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності по праву спадкування за заповітом на 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська( колишня Леніна),23АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, яка померла 14.08.2010 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 січня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивачі та представник позивачів ОСОБА_8, який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги від 26.12.2018 року, не зявився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у його відсутність ( а.с. 152).

Відповідач - Роздільнянська міська рада про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, в судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали в повному обсязі та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с.147 )

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце слухання по справі був сповіщений належним чином, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнав в повному обсязі, пояснив, що він є сином померлої ОСОБА_5, непрацездатний за віком, до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, не наполягає на відділення йому обовязкової частки у спадщині та просив слухати справу у його відсутність . ( а.с.150 )

Відповідач ОСОБА_4 про час та місце слухання по справі була сповіщена належним чином, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнала в повному обсязі, пояснила, що вона є спадкоємицею за заповітом та до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, та і надалі не бажає приймати свою частку спадщини, вона не заперечувала, щоб її частку спадщини за заповітом успадкувала її сестра ОСОБА_1 та племінник ОСОБА_2 та просила слухати справу у її відсутність . ( а.с. 151)

ОСОБА_9 ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №227168, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 17.08.2010 року, на підставі актового запису №180 (а.с.22).

При житті ОСОБА_5 на праві власності належала квартира яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 37,87кв.м., житловою площею 25,69кв.м., що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 09.06.1992 року, що посвідчений державним нотаріусом Роздільнянської нотаріальної контори ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 2152 ( а.с.26-27).

Даний договір купівлі-продажу зареєстрований у Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» номер запису 154, в книзі 1 від 10.05.2011 року, що підтверджується витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССУ № 974581 (а.с.30).

Відповідно до архівного витягу виданого Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області від 26.12.2018 року, встановлено, що Рішенням Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради народних депутатів №32 від 03 липня 1998 року, дозволено ОСОБА_5, яка мешкає по вул. Леніна,23/1 проектні роботи та будівництво житлової добудови по вул. Леніна розміром 4,0х10,0кв.м.(а.с.33)

З метою покращення житлових умов, при житті ОСОБА_5 на підставі зазначеного дозволу почала добудови до своєї квартири та реконструкції квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Внаслідок облаштування прибудови загальна площа квартири збільшилась до 73,20 кв. м, житлова 38,70 кв.м.

ОСОБА_9 розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п. 20 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та обєктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», була перейменована вулиця Леніна на вулицю Європейська в м. Роздільна.

ОСОБА_9 технічного паспорту квартири АДРЕСА_4 (колишня Леніна) в м. Роздільна від 06.12.2018 року, квартира має загальну площу 73,20 кв.м., у тому числі житлову 38,70 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 15,80 кв.м., 2-а кімната площею 11,10 кв.м., 3-я кімната площею 11,80 кв.м., кухня площею 25,40 кв.м., ванна кімната площею 4,80 кв.м., коридору площею 4,30 кв.м ( а.с 34-35)

ОСОБА_9 звіту про технічне обстеження від 12.12.2018 року, житлової квартира АДРЕСА_5 (колишня Леніна) в м. Роздільна Одеської області, загальною площею 73,20 кв.м., житловою 38,70 кв.м виявлено готовність, придатність та можливість надійної та безпечної експлуатації (а.с. 36-56)

ОСОБА_9 звіту про визначення ринковий вартості від 07.12.2018 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_6 (колишня Леніна) м.Роздільна Одеської області, є - 144890 гривень. ( а.с.57-71)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою: вул. Європейська (колишня Леніна),23АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 16.01.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №75, згідно якого заповіла в рівних частках ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, в тому числі жилу квартиру №1 в будинку №23 по вул, Леніна в м. Роздільна Одеської області, предмети домашньої обстановки та побуту, а також все те, на що вона за законом чи договором матиме право (а.с.108)

ОСОБА_9 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 30.01.2019 року, ОСОБА_11 знаходилася в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_12 з 24.09.1994 року, який 28.11.2006 року був розірваний. ( а.с.149).

17.12.2011 року ОСОБА_11 одружилась та обрала прізвище чоловіка ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії І-ЖД № 158527, виданого виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 17.12.2011 року, на підставі актового запису №35 (а.с.16).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ОСОБА_9 вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 Цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. ОСОБА_9 ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спадщину прийняли, так як на час відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем, що підтверджується домовою книгою ( а.с.122-125) та відміткою про реєстрацію в паспорті ( а.с.13,15)

На підставі заяв позивачів приватним нотаріусом ОСОБА_13 Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області була заведена спадкова справа №13/2011 (а.с.116-146), однак нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з розбіжністю у площі вищевказаної квартири у договорі купівлі - продажу від 09.06.1992 року та в технічному паспорті на дану квартиру (а.с.10,11).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №13/2011, відкритої 06.05.2011 року ОСОБА_13 Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області (а.с.66-77) спадкоємцем, передбаченим ст. 1241 ЦК України, які мають право на обовязкову частку у спадщині є син померлої (непрацездатний за віком) ОСОБА_3, який до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався та ОСОБА_4, яка є спадкоємицею за заповітом і до теперішнього часу із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася.

ОСОБА_9 ч.1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розділяється між ними порівну.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, на підставі ст. 328 ч.2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, й вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі регламентації, наведеної в ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, у законі нічого не йдеться про той факт, якими саме доказами власник повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності. Крім того, з закону випливає принцип презумпції добросовісного володіння майном, зазначаючи, що воно вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

При цьому, згідно ст. 182 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

У своєму інформаційному листі № 10-1387 від 27.09.2012 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних и кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст.2 Закону України № 1952 від 01.07.2004 року (який вступив в силу 16.03.2010 року), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

ОСОБА_9 зі ст.3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набути згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

ОСОБА_9 до ч.4 ст.3 даного Закону, будь-які дії особи, спрямованні на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державної реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною 3 цієї статті.

Отже право власності на збудоване, до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, в порядку передбаченому цим Законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

ОСОБА_9 постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до ст.41 Конституції України п.2 частини першої статті 3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією України та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно - правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України , кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.

У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому за ними, належить визнати право власності право власності по праву спадкування за заповітом по 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська (колишня Леніна),23АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв.м., у тому числі житловою 38,70 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 15,80 кв.м., 2-а кімната площею 11,10 кв.м., 3-я кімната площею 11,80 кв.м., кухня площею 25,40 кв.м., ванна кімната площею 4,80 кв.м., коридор площею 4,30 кв.м, що належала ОСОБА_5, яка померла 14.08.2010 року.

Судовий збір по справі повністю сплачено позивачами при зверненні до суду.

На підставі ст.1216,1217,1223,1261, 1268-1270,1275,1296,1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 4,18,19, 48,76- 81, 95, 211, 223, 247, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Роздільнянської міської ради Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності по справу спадкування за заповітом на спадкове майно, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності по праву спадкування за заповітом на 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська (колишня Леніна),23АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв.м., у тому числі житловою 38,70 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 15,80 кв.м., 2-а кімната площею 11,10 кв.м., 3-я кімната площею 11,80 кв.м., кухня площею 25,40 кв.м., ванна кімната площею 4,80 кв.м., коридор площею 4,30 кв.м, що належала ОСОБА_5, яка померла 14.08.2010 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності по праву спадкування за заповітом на 1/2 частини квартири, яка розташована за адресою: вул. Європейська( колишня Леніна),23АДРЕСА_1, загальною площею 73,20 кв.м., у тому числі житловою 38,70 кв.м, яка складається з: 1- а кімната площею 15,80 кв.м., 2-а кімната площею 11,10 кв.м., 3-я кімната площею 11,80 кв.м., кухня площею 25,40 кв.м., ванна кімната площею 4,80 кв.м., коридор площею 4,30 кв.м,, що належала ОСОБА_5, яка померла 14.08.2010 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук