Провадження № 2-о/537/41/2019
Справа № 537/925/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука у складі: головуючого - судді Хіневича В. І., за участю секретаря судового засідання Гавриш А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, просили розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області 03.09.2011 року, актовий запис № 724.

На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що 03 вересня 2011 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання малолітнього сина після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо. Ці всі обставини передбачені договором про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні.

Заявники в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, відповідно до яких просять розгляд заяви проводити без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб 03.09.2011 року, актовий запис № 724, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області 03 вересня 2011 року серії І-КЕ № 085632.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 червня 2014 року, серії І-КЕ № 202020.

В судовому засідання було встановлено, що заявники не ведуть спільне господарство та припинили шлюбні відносини, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, шляхом укладення договору про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її виховані від 06.03.2019 року.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 109,110 СК України, ст. ст. 10-13, 258, 259, 263-265, 268, 293 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області 03.09.2011 року, актовий запис № 724.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Хіневич