13 лютого 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Гусинського М. О.,
при секретарі Мірошниченко В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Словянську Донецької області у залі суду № 12 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, -
13.12.2018р. до Словянського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним: вона є матірю відповідача ОСОБА_2, який перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3, а 10 листопада 2008 року у них народився син, а її онук ОСОБА_4. Подружнє життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склалося, вони припинили жити разом, ОСОБА_4 залишився мешкати разом з матірю ОСОБА_3 Вона дуже любить свого онука та разом з ОСОБА_3 вирішили, що його потрібно оздоровити та познайомити з родичами, які мешкають за межами України, тому вона бажає разом з онуком на літні канікули приїхати до них у гості. Мати дитини - ОСОБА_3 погодилась дати довіреність на перетинання кордону з дитиною без її присутності, а отримати згоду у батька дитини не має можливості, оскільки його місце знаходження не відоме. Просить суд надати тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України її онуку ОСОБА_4 в її супроводі без дозволу та супроводу батька дитини ОСОБА_2, з 01.06.2019р. по 30.08.2019р.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав.
Третя особа: ОСОБА_3 не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Словянської міської ради у судове засідання не зявився, також надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника служби, просив суд винести рішення по справі згідно висновку Органу опіки та піклування Словянської міської ради, в якому він зазначив, що доцільно надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу батька, а саме на літні місяці 2019 року.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився у м. Слов'янськ Донецької області, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).
Зі свідоцтва про народження серії VII-НО № 257940, виданого 21.05.1987 року відділом ЗАГС Словянського виконкому слідує, що матірю ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1 (а.с. 6).
З заяви ОСОБА_3 від 13.12.2018р., яка зареєстрована у нотаріальному реєстрі за номером 1630, слідує, що ОСОБА_3 надала згоду ОСОБА_1 на тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_4 у період з 01.06.2019р. по 01.06.2020 року (а.с.11).
Розглядаючи справу суд виходив з наступного чинного законодавства:
Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Згідно до ст. 153 СК України ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. . Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Частиною ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.
Згідно до ст. 13 «Загальної декларації прав людини», прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної асамблеї від 10 грудня 1948 року кожна людина має право свободи пересування і обрання собі місця проживання в межах кордонів кожної держави; кожна людина має право залишити будь-яку країну, включаючи також і власну, і повертатися до своєї країни.
Відповідно до статті 10 «Конвенції про права дитини» прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20 листопада 1989 року, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.
Як встановлено судом, позивач по справі є бабусею, а відповідач батьком неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із матірю ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Позивач ОСОБА_1 бажає тимчасово виїхати разом із неповнолітнім онуком за межі України, мати дитини ОСОБА_3 надала письмову згоду на виїзд сина разом з бабусею за межі України, отримати на це офіційний дозвіл відповідача ОСОБА_4 не можливо, так, як останній приховується від досудового розслідування та суду та знаходиться у розшуку.
Виїзд неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із бабусею ОСОБА_1 тимчасово за межі України не буде суперечити суспільним інтересам держави та буде відповідати інтересам дитини, в тому числі і в плані її безпеки, про що також свідчить згода на це органу опіки та піклування.
Таким чином, суд має усі підстави для задоволення позовних вимог.
Позивач вимог про відшкодування понесених судових витрат не заявляє.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 258, 89, 264-265, 268, 280-285 ЦПК України, ст. ст. 151 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України ст. 13 «Загальної декларації прав людини», прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної асамблеї від 10 грудня 1948 року, ст. 10 «Конвенції про права дитини» прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20 листопада 1989 року, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, дозвіл на тимчасовий виїзд її неповнолітнього онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_2 в її супроводі за межі України без нотаріально оформленої згоди батька неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, терміном дії з 01 червня 2019 року по 30 серпня 2019 року включно.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Словянського міськрайонного суду М. О. Гусинський