Провадження № 2/522/673/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси із позовом до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2

У своїй позовній заяві позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що проживала з ОСОБА_2 з дати свого народження, з 1978 року, між нею та ОСОБА_2 склалися родинні відносини в силу того, що він був чоловіком її бабусі - ОСОБА_3 . Вела спільний побут із ОСОБА_2 , на підтвердження цього додала акти, складені сусідами та довідки з КП ЖКС «Фонтанський». У процесі розгляду справи нею, також, було додано документи, що на думку позивача підтверджують факт встановлення родинних зв`язків між ОСОБА_2 , докази успадкування 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , договір довічного утримання своєї бабусі ОСОБА_3 , та її заповіт на користь позивача. Підтвердження важкого стану здоров`я, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Вказувала на те, що проживала разом та доглядала як за бабусю, так і її чоловіком через погіршення їх здоров`я до моменту їх смерті.

В судове засідання з`явилися позивач та її представник, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Одеської міської ради у судовому засіданні був присутнім, проти задоволення позовних вимог заперечував. Надала письмовий відзив.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Розпорядженням № 597 на підставі рішення виконкому Приморської райради депутатів трудящих № 422 від 16 серпня 1978 року відкрито особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_2 на користь громадянки

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 27 травня 1977 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . У цьому ж свідоцтві зазначено про зміну прізвища ОСОБА_4 на ОСОБА_3

01 червня 1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі розпорядження органу приватизації № 10173 було видано Свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 , яким закріплено право спільної сумісної власності між ними в рівних частках на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

01 березня 2005 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь ОСОБА_5 , який був посвідчений Державним нотаріусом Нікітюк О.М. та зареєстрований у реєстрі за № 5-549.

09 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, зареєстрований за номером 7.1535 Державним нотаріусом Лєсогоровим Д.О., згідно якого ОСОБА_1 зобов`язалася довічно утримувати ОСОБА_3 , а вона, у свою чергу, передала у власність ОСОБА_1 належну їй Ѕ частку квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Довідкою № 4940 від 21 грудня 2018 року від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради підтверджено, що ОСОБА_1 отримувала соціальну допомогу на ОСОБА_3 у період з 25 травня 2010 року по 12 червня 2012 року.

Довідкою до Акта огляду МСЕК від 03 лютого 2012 року серія 10 ААА № 934768 встановлено першу групу інвалідності «Б» та зроблено висновок щодо необхідності постійного догляду ОСОБА_2

Довідкою до Акта огляду МСЕК від 02 березня 2012 року серія 10 ААА № 937465 встановлено першу групу інвалідності «А» ОСОБА_3 та зроблено висновок щодо необхідності постійного догляду ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , актовий запис 5703 від 12 червня 2012 року, у віці 91 року.

З довідки № 73 від 18 квітня 2013 року виданої дільницею КП ЖКС «Фонтанський» вбачається, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 01 березня 1948 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 90 років.

Довідкою, виданою дільницею КП ЖКС «Фонтанський» вих. № 1968 зазначено проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 07 серпня 1979 року по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Листом Шостої Одеської державної нотаріальної контори № 1168/02-14 від 03 червня 2015 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що її заяву про прийняття спадщини прийнято 10 грудня 2014 року та зареєстровано в реєстрі обліку спадкових справ за № 1397 щодо спадкової справи № 575/2014р.

05 липня 2016 року Державний нотаріус Вахненко Ю.О. склав постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 квартири за адресою АДРЕСА_1 у звязку із тим, що ОСОБА_1 не було підтверджено факт проживання однією сімєю із спадкодавцем понад пять років до часу відкриття спадщини відповідним рішенням суду, як того вимагає Розділ 4 п. 4.4. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з довідкою, виданою КП ЖКС «Фонтанський» від 10 травня 2018 року № 260 ОСОБА_1 , на яку відкрито особовий рахунок, проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 1978 року без реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у позивача - ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_6 згідно свідоцтва про народження, виданого 05 жовтня 2015 року, якого, згідно довідки про реєстрацію постійного місця проживання мати - ОСОБА_1 зареєструвала за адресою: АДРЕСА_1 .

14 грудня 2016 року Одеська міська рада звернулась до Приморського районного суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 відумерлою, номер справи 522/24259/16-ц.

27 січня 2017 року Приморський районний суд у рамках справи № 522/1539/17 розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 та відмовив у відкритті провадження з причин наявності спору про право.

23 листопада 2017 року Приморський районний суд міста Одеси задовольнив позовні вимоги Одеської міської ради по справі № 522/24259/16-ц та визнав спадщину після смерті ОСОБА_2 , що складалася з Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 відумерлою та передав її у власність Одеської міської ради.

У судовому засіданні у якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мешканці будинку АДРЕСА_2, які вказали на те, що із позивачем, як із сусідкою знайомі з часу, коли вона ходила до дитячого садку та школи, зазначили, що постійно бачили як вона приходила до оселі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як до свого дому.

Підтверджуються показання свідків і Актами, завіреними начальником дільниці № 4 КП ЖКС «Фонтанський», згідно яких свідки зазначають, що ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 разом із бабусею ОСОБА_5 та дідусем ОСОБА_2 с 1978 року.

Згідно спадкової справи № 575/2014 після смерті ОСОБА_2 інші спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц, з якої вбачається, що сама по собі відсутність реєстрації місця проживання особи за останнім місцем проживання спадкодавця не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені ч. 3ст. 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо наявності рішення суду про визнання спадщини ОСОБА_2 у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 місті Одесі відумерлою та належності цієї частки Одеській міській раді з огляду на те, що факт реєстрації за Одеською міською радою цього майна не спростовує факту проживання позивача з ОСОБА_2 однією сім`єю. Окрім того, рішенням суду по справі № 522/24259/16-ц питання щодо проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 не розглядалося, преюдиційні факти з цього питання не встановлені.

Застосування принципу пропорційності який є також принципом цивільного судочинства (п. 6, ч. 3, ст.. 11 ЦПК України) забезпечує розумний баланс між інтересами позивача, відповідачів та загальним інтересам (суспільними).

Суд звертає увагу, що відповідачем не наведені підстави визнання розумного балансу у порушенні стабільності та прогнозованості суспільних відносин для захисту права відповідача на відумерлу спадщину на Ѕ квартири загальною площею 40,2 кв. м., де Ѕ належить позивачу, та остання постійно проживає з дитиною та чекає на другу.

Таким чином, позивачем доведено факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , а відповідачем доказів, які б спростовували посилання позивача не надано.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

З вище наведеного, суд доходить до висновку про те, що з документальних доказів, як окремо так у їх взаємному зв`язку та сукупності, а також з показань свідків по справі, факт проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_2 їх пов`язаністю спільним побутом, за адресою вказаної квартири, з дати народження ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 року, до дати смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року - є доведеним.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 23, 76-79, 81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`ю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з дати її народження ІНФОРМАЦІЯ_4 року по дату смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 08 квітня 2019 року.

Суддя: А.В. Науменко

04.04.19