Справа № 265/3771/19
Провадження № 2-о/265/548/19
У Х В А Л А

20 червня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян В.В., вивчивши спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявники звернулись до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просять розірвати шлюб між ними.

Заяву подано в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Ознайомившись із даною заявою та додатками до неї, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Частиною 3 ст.294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтею 175 ЦПК України передбачені вимоги до заяви, в якій серед іншого мають бути вказані відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною 2 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до змісту п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Отже, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду разом письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також разом з нотаріально посвідченим договором між подружжям про розмір аліментів на дітей.

Неподання до спільної заяви про розірвання шлюбу вищезазначених договорів унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України та ст. 109 СК України.

Крім того, всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява не містить зазначення щодо наявності в заявників (заявника) або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя дійшла висновку про залишення заяви без руху та надання заявникам строку для усунення недоліків, а саме: наданя суду письмового договору про те, з ким із них буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, а також нотаріально посвідчений договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, зазначення у заяві про наявність в заявників (заявника) або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Спільну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня вручення їм копії даної ухвали.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: