Справа № 645/3359/18
Провадження № 2/645/219/19
15 січня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., за участі позивача ОСОБА_1, відповідач, представник третьої особи не зявились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення, третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради,
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до договору дарування від 21.05.2018 р. позивач отримала у власність від свого сина ОСОБА_3 4/5 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями. Вказаний будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4
В даному будинку зареєстровані син позивача ОСОБА_3, його колишня дружина, відповідач по справі ОСОБА_2, онуки ОСОБА_5, ОСОБА_6 Шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.01.2018 р., причиною розірвання шлюбу було те, що відповідач неадекватно поводила себе під час шлюбу, влаштовувала сварки, чим доводила усіх членів сімї до погіршення стану здоровя. На даний час позивач є власником будинку, постійні скандали відповідача погіршують стан її здоровя. Оскільки позивач є людиною похилого віку, то їй необхідний спокій, який вона не має у власному будинку через неправомірні дії відповідача. Відповідно до медичному висновку, позивач перенесла три інсульти, у звязку з чим вона не може проживати одна та потребує догляду з боку свого сина ОСОБА_7 Відповідач, знаючи про стан здоровя позивача, влаштовує нервозну обстановку в будинку та влаштовує сварки.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. При цьому пояснила, що проживати спільно з відповідачкою не можливо, оскільки вона постійно влаштовує сварки, кидається в бійку до сина. Коли сина не має вдома, то відповідач її ображає словесно, може штовхнути. До поліції вони не звертались.
Відповідач ОСОБА_2 та представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.
03.10.2018 р. від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради, надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовим особам Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача. Також просили про розгляд справи у відсутності представника Департаменту.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 01.06.1994 р. (а.с.34). Крім того, за вказаною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_7, та її онуки ОСОБА_6 і ОСОБА_5
У свою чергу, попередній власник нерухомого майна, ОСОБА_7, набув право власності на підставі свідоцтва від 14.10.1993 р. про право на спадкування за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_8 (а.с.26).
Відповідач ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_7 перебували у шлюбі з 30.10.1993 р., який розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.08.2018 р. (а.с.14).
Таким чином, спірний будинок не є обєктом спільною сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та відповідача ОСОБА_2
Згідно пояснень ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_2 вселилась в житлове приміщення та була зареєстрована з його згоди як власника, оскільки була його дружиною.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що відповідач по справі є його колишньою дружиною, вселилась в будинок з його згоди як дружина. Між ними постійно відбуваються конфлікти з вини відповідачки, яка провокує скандали, кидається в бійку. Поліцію вони не викликали, оскільки не бажають розголошувати про конфлікти в родині, документальних підтверджень негативної поведінки відповідачки не мають. В результаті цих сварок позивач перенесла три інсульти.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є знайомим ОСОБА_7 У період з 2009 р. по серпень 2011 р. свідок постійно приїздив до нього у гості, при цьому його дружина ОСОБА_2 влаштовувала скандал з ОСОБА_7, не поважно ставилась до позивача, зверталась до неї на «Ти».
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивача, зі слів якої свідкові відомо, що в її будинку відповідач постійно провокує сина позивача ОСОБА_7 на бійку, в будинку постійні скандали. Коли сина позивача не має вдома, то відповідач чіпляється до позивачки, погрожує їй, намагається її довести до кризового стану. Позивач не скаржиться синові,оскільки не бажає спровокувати бійку між сином та відповідачкою.
Згідно ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ст.81 ЦПК України).
Суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів перешкод з боку відповідача у здійсненні позивачем права користування будинком, неможливості для неї проживання в одному будинку з відповідачем внаслідок систематичного порушення останньою правил сумісного співжиття, не надав доказів вжиття заходів запобігання і громадського впливу, які не виконуються відповідачем.
Крім того, позовна заява взагалі не містить посилань на правові підстави вимоги про виселення відповідача, передбачені ЖК України.
За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених вимог та підстав, суд вважає їх недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272, 280-284 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено: 17.01.2019 р.
Головуючий - суддя