ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 621/37/18

провадження № 22-ц/818/702/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року в складі судді Шахової В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТКБ «Приват Банк») в особі представника Савіхіної А.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 74892,82 грн. за кредитним договором № б/н від 22.11.2010 року та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 22.11.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач 22.11.2010 року отримав кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за договором не виконав і станом на 29.11.2017 року має заборгованість у сумі 74 892 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 23 587 грн. 30 коп. - тіло кредиту; 22 376 грн. 55 коп. - відсотки за користування кредитом; 24 886 грн. 45 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3542,52 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач надав до суду відзив на позов, відповідно до якого, позов визнав частково, а саме: заборгованість у розмірі 23 587 грн. 30 коп. - тіло кредиту та заборгованість у розмірі 22 376 грн. 55 коп. - нараховані відсотки за користування кредитом. Не згоден та не визнав заборгованість, яка нарахована позивачем у розмірі 24 888 грн. 45 коп. - пеня, 500 грн. штрафу фіксованої частини та 3542 грн. 52 коп. - штраф процентна складова. Просив застосувати позовну давність до вимог стосовно стягнення з нього пені.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розгляду справи без його участі. Позов підтримував та не заперечував проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі документів.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні та застосувати позовну давність до вимог стосовно пені.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2010 року у розмірі 69 800 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1491 грн. 20 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції проігнорував ту обставину, що умови кредитного договору у судовому засіданні не були надані та оголошені, і не були розглянуті судом першої інстанції та не взято до уваги те, що позивач не надав доказів своїх пояснень, не залучивши до матеріалів справи копію договору, первинного документу на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та відповідачем.

Вказує, що він ніколи не здійснював придбання товарів через кредитну карту, більш того, отримавши у 2016 році кредитну карту, жодного разу нею не розрахувався. Крім того, банк самостійно, без згоди відповідача проводить списання коштів за придбання товару, зважаючи, що відповідач ніколи не здійснював ніяких покупок через кредитну карту та згоди на проведення операції по списанню коштів не надавав.

Суд першої інстанції, проігнорував незаконність щомісячного списання незрозумілої суми з рахунку відповідача, не надавши при цьому оцінку тому, що позивачем не надано доказів на підтвердження свого позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 22 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 20000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 27,6% відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Свої зобов'язання за договором Банк виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитний ліміт в розмірі 20000грн. Відповідачка зобов'язання належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 29 листопада 2017 року мається заборгованість у розмірі 74892,82грн., яка складається з: 23587,30грн. - заборгованості за кредитом; 22376,55грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 24886,45грн. - заборгованості за пенею, 500грн. - штраф (фіксована частина), 3542,52грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У своєму відзиві ОСОБА_1 зазначає, що він визнає та згоден сплати заборгованість по тілу кредиту в розмірі 23587,30грн. та заборгованість відсоткам за користування кредитом в розмірі 22376,55грн. Він не визнає лише нараховану позивачем заборгованість по сплаті пені в розмірі 24886,45грн. та штрафи - 500грн. (фіксована частина) та 3542,52грн. - процентна складова, та просив застосувати відносно пені позовну давність.

З урахування того, що позивач визнає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 23587,30грн. та по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 22376,55грн., згідно наданого Банком розрахунку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується вимог в частині стягнення пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Оскільки вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача штрафів - 500грн. (фіксована частина) та 3542,52грн. (процентна складова) не ґрунтуються на законі, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог..

Статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені.

Таким чином, розмір пені за останній рік, який передує пред'явленню позову складає 23836,45грн.

Разом з тим, у своїх письмових поясненнях Банк зазначає, що не заперечує проти застосуванням судом положень ч.3 ст.551 ЦК України та вважає за можливе та зменшивши розмір пені до 1000грн., оскільки розмір пені перевищу розмір збитків Банку.

За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000грн.

З урахуванням викладеного, рішення підлягає зміні; вимогиПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково в загальному розмірі 49963,85грн., яка складається: 23587,30грн. - тіло кредиту; 22376,55грн. - відсотки за користування кредитом; 1000грн. - пеня.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, що Банком при поданні позовної заяви сплачено 1600грн. судового збору.

Таким чином, з ОСОБА_1на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,82грн. (74892,82грн. заявлені позовні вимоги : 49963,85грн. задоволені позовні вимоги = 1,49 частина задоволених вимог; 1600грн. : 1,49 = 1073,82грн.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1сплатив судовий збір в сумі 2236,80грн.

Таким чином, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 745,60грн. (74892,82грн. заявлені позовні вимоги : 24928,97грн. вимоги у задоволенні яких позивачеві відмовлено = 3,00 частина вимог в задоволенні яких відмовлено; 2236,80грн. : 3,00 = 745,60грн.).

Отже, різниця судового збору складає 328,22грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року - змінити.

Зменшити розмір стягнутої зі ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.11.2010 року з 69 800 грн. 30 коп. до 46963 грн. 85 коп.

Зменшити розмір судового збору стягнутого з ОСОБА_1(місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) з 1491грн. до 328,22грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко