Справа № 309/3640/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Куштан Б.П., Джуга С.Д.,

секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Хустського районного суду від 07 лютого 2018 року у справі №309/3640/16-ц (Головуючий: Лукянова О.В.),

встановила:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Хустського районного суду від 07 лютого 2018 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на те, що ним була подана заява про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Інші сторони в судове засідання учасники справи не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, а відтак апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності у відповідності до приписів ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції послався на те, що позивач та його представник повторно у судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду були повідомлені належним чином. При цьому суд не взяв до уваги клопотання представника банку ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності, пославшись на те, що довіреність, видана на його імя, припинена. Також суд вказав, що явку представника позивача в судове засіданні було визнано обовязковою

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Подібна норма міститься в ч.5 ст. 223 ЦПК України.

З матеріалів справи слідує, що при предявленні позову, представником АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, подано заяву від 17.10.2016р. про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.40).

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду на те, що довіреність позивача на імя ОСОБА_3 є припиненою, оскільки дана довіреність видана на строк до 31.12.2017 року (а.с.34), тобто була чинною на момент подання заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача. Подальше припинення довіреності не може тягнути жодних наслідків щодо процесуальних дій та рішень, вчинених представником під час її чинності.

Що стосується визнання явки представника позивача обовязково згідно ухвали суду від 27.10.2017р., то в даній ухвалі жодним чином не вмотивовано необхідність саме особистої явки представника позивача в судове засідання для надання пояснень. Задовольняючи відповідне клопотання представника відповідача, суд не врахував, що недоліки викладені в такому клопотанні, можуть бути усунуті без обовязкової явки представника позивача, зокрема шляхом подання(витребування) доказів. Таким чином, суд не вправі був посилатися на визнання явки представника позивача обовязковою, залишаючи позов без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду від 07 лютого 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: