Справа № 523/1369/19
Провадження №6/523/82/19
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Середи І.В.,
за участі секретаря судового засідання Щербан О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 м.Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,
24.01.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду їй за межі України, посилаючись на те, що 12.12.2018 року Верховним Судом рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12.04.2016 р. та рішення апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року, на підставі яких було видано виконавчий лист №1527/2-1242/11 змінено. Оскільки виконавче провадження підлягає закінченню, тому тимчасове обмеження , яке застосоване як засіб забезпечення виконання судового рішення, підлягає скасуванню. Наявне тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон є порушенням права ОСОБА_1 вільно залишати територію України.
Сторони в засідання не зявилися, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд заяви в її відсутність, вимогу підтримує. Від стягувача та державного виконавця заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.05.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року в частині задоволення вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 00002F152 станом на 27 квітня 2015 року в розмірі 16 800 405, 85 грн, в частині заборгованості за пенею за несплату заборгованості за наданим кредитом у розмірі 9 821 611, 25 грн, заборгованості за пенею за несплату процентів у розмірі 6 813 005, 72 грн та стягнення штрафу у розмірі 165 788, 88 грн за прострочення платежів за тілом кредиту та за процентами за кредитом за період з 25 лютого 2015 року до 26 квітня 2015 року, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Апеляційним судом стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за пенею за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 00002F152 станом на 27 квітня 2015 року в розмірі 7 823 467,60 грн, з яких: 4 742 373, 06 грн заборгованість за пенею за несплату заборгованості за наданим кредитом та 3 081 094, 54 грн заборгованість за пенею за несплату процентів. В іншій частині вимог про стягнення пені за несплату заборгованості за наданим кредитом та за несплату процентів, а також у вимогах про стягнення штрафу у розмірі 165 788, 88 грн за прострочення платежів за кредитом та за процентами за кредитом за період з 25 лютого 2015 року до 26 квітня 2015 року відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

12 грудня 2018 року Верховний Суд рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 12 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року змінено в частині розміру стягнення відсотків за кредитним договором та нарахованої пені за несплату відсотків за кредитним договором, а також пені, нарахованої на прострочену суму кредиту. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (нова назва Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК») заборгованість за відсотками за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 00002F152 станом на 28 жовтня 2010 року у розмірі 83 413, 94 дол. США, за пенею за несплату відсотків у розмірі 198 872, 54 грн., за пенею, нарахованою на прострочену суму кредиту у розмірі 102 381, 73 грн. Стягнуто в рівних частках із ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» (нова назва Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК») судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, у розмірі по 182, 70 грн з кожного. В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2016 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2017 року залишити без змін.

13 грудня 2018 р. Суворовським районним судом м.Одеси задоволено подання державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 1527/2-1242/11 від 16.01.2018 року.

Як видно зі змісту постанови Верховного Суду розмір заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було змінився в розмірах відсотків за кредитним договором, а також пені. Всього заборгованість за прийнятими рішеннями стягнуто на суму 467858,4 доларів США (за кредитом та відсотками) і 301254,27 грн. (пеня).

Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України не має, оскільки за судовим рішенням зобовязання по кредитному договору залишилися, і доказів про сплату грошових коштів не надано.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України було застосовано як захід забезпечення виконання судового рішення, тому повинно залишатися до повного його виконання.

Керуючись ст.ст.260,261, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Ухвала складена 05.02.2019 р.

Суддя: