ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

м.Суми

Справа №591/4136/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/4871/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Орлова І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року в складі судді Клименко А.Я., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 401402836 від 01 березня 2013 року в сумі 10 213,43 грн, з яких: 10 212,42 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1,01 грн - заборгованість по процентам.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 березня 2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 401402836, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 10 212,42 грн.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08 грудня 2014 року відповідно до додаткової угоди № 2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. 08 грудня 2014 року відповідно до вказаних договорів, відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «Дата Майнінг Груп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 401402836 від 01 березня 2013 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .

Відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 401402836 від 01 березня 2013 року не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з неї в судовому порядку.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» задоволений.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» з ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором в розмірі 10213 грн 43 коп.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» з ОСОБА_1 1378 грн судового збору.

У липні 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 серпня 2019 року залишена без задоволення.

ОСОБА_1 з вказаним заочним рішенням суду не погодилася і подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила його скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги мотивувала тим, що у кредитному договорі від 01 березня 2013 року за №401402836 підпис позичальника їй не належить, тобто договір між сторонами не укладений, сторони не погодили істотних умов договору. Вказує, що позивач не надав суду належних доказів отримання нею кредитних коштів у розмірі 10 212 грн 42 коп. Звертає увагу на те, що відкладна обставина, яка полягає у передачі товару позичальнику і сплаті ним авансу не настала, тому підстав надавати кредит у банку не було.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 401402836, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит в сумі 10 212 грн 42 коп., із сплатою 0,1 % річних, строком до 04 березня 2014 року (а.с. 130).

Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалась щомісячно рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором, здійснювати погашення суми заборгованості, нарахованих процентів за користування кредитом та інші платежі.

11 березня 2013 року ОСОБА_1 повідомила банк про відмову від договору та в подальшому жодного платежу на виконання своїх зобов`язань з погашення кредитної заборгованості не вносила.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» укладено договір факторингу, згідно умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором № 401402836, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (а.с. 17-19).

11 серпня 2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 401402836 від 01 березня 2013 року у розмірі 10213 грн 43 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості, долученим позивачем до позову, станом на 01 липня 2016 року у ОСОБА_1 у зв`язку з ухиленням від виконання покладених на неї зобов`язань за кредитним договором № 401402836 від 01 березня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 13 863,43 грн, з яких: 10 212,42 грн - основна сума боргу, 1,01 грн - заборгованість за процентами, 0,00 грн - заборгованість по комісії, 3 650,00 грн - штраф (а.с. 14).

Вимогу про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3650 грн ТОВ «Дата Майнінг Груп» не заявляло (а.с. 3-5).

10 жовтня 2016 року на підставі договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, укладеного з ТОВ «Дата Майнінг Груп» право вимоги за кредитним договором № 401402836 від 01 березня 2013 року набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 62-63), про що 19 жовтня 2016 року скеровано повідомлення відповідачці ОСОБА_1 (а.с. 66).

24 жовтня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направило на адресу відповідачки повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору, яка становить 19 363,43 грн, та реквізити для перерахування коштів (а.с. 57).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Дата Майнінг Груп», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 після отримання кредиту, взяті на себе зобов`язання не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості та порушення прав позивача, який набув права грошової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Матеріалами справи підтверджується, що 01 березня 2013 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 401402836 з ПАТ «Альфа-Банк».

30 вересня 2014 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 401402836 набув ТОВ «Дата Майнінг Груп» на підставі договору факторингу.

З метою захисту порушеного права на повернення боржницею заборгованості за кредитним договором 11 серпня 2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» пред`явив до суду позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Проте 10 жовтня 2016 року позивач відступив своє право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №401402836 від 01 березня 2013 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ. Копія договору факторингу була надана до суду 19 грудня 2016 року (а.с. 62-63).

Про відступлення права вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп» повідомило також відповідачку листом №27102016/1 від 27 жовтня 2016 року, зазначивши, що у подальшому товариство не уповноважене виступати суб`єктом правовідносин за договором №401402836, контроль за виконанням кредитних зобов`язань за договором факторингу здійснює ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», у разі наявності заборгованості новий кредитор має право вимагати дострокового повернення всієї суми боргу (а.с. 56).

Тобто з 10 жовтня 2016 року жодних зобов`язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Дата Майнінг Груп» не мала, оскільки право вимоги за кредитним договором набуло ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №401402836 на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп», суд першої інстанції не врахував, що під час судового розгляду відпали правові підстави заявленого позову, оскільки позивач відступив своє право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, місцевий суд неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч. 4 ст. 367 ЦПК України дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, а тому скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, як безпідставного.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд покладає судові витрати за перегляд справи у суді апеляційної інстанції на позивача.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2017 року в даній справі скасувати і прийняти постанову.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» на користь ОСОБА_1 2067 грн судового збору, сплаченого за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

І.В. Орлов