Справа № 654/4363/18
Провадження №2/654/392/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Данилевського М.А.,
за участю секретаря Друговин В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу №654/4363/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що позивач відповідно до договору дарування житлового будинку від 13.03.2008 є власником житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В даному будинку, який належить позивачу на праві приватної власності, також зареєстрований, але не проживає колишній чоловік її доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач не має можливості вільно за своїм розсудом розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю, та здійснювати цивільно-правові угоди пов'язані з будь-якими діями відносно своєї власності.
Тому позивач, просить суд задовольнити позов.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав, належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи.
За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2., відповідно до договору дарування від 13.03.2008, є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8-9, 10).
Відповідно до довідки №02-29/-2784 від 08.11.2018, та акту обстеження матеріально-побутових умов, виданої виконавчим комітетом Великокардашинської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, але фактично не проживає. (а.с. 6-7).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 розірвали шлюб 28.08.2014. (а.с.11)
Згідно ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не можу бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у будинку позивача, використовує будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. 150 ЖК України та ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття відповідача з реєстрації в будинку позивача, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку).
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до Голопристанського районного сектору державної міграційної служби України у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 150 ЖК України, ст. ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст.12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тесту рішення.
Повний текст рішення складено 05 квітня 2019 року
Суддя М. А. Данилевський