Справа № 464/179/19
пр.№ 2/464/678/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі судді Тімченко О.В.,

секретар судового засідання Бондар Н.С.,

справа № 464/179/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

вимоги: розірвання шлюбу

представники сторін: представник позивача ОСОБА_3

Обставини справи

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Зазначила, що вони тривалий час разом проживають окремими сім*ями, спільного господарства не ведуть та подружніх стосунків не підтримують, а тому шлюб існує формально. Після розлучення бажає залишити прізвище чоловіка.

Ухвалою судді від 14.02.19. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Під час підготовчого провадження представник позивача позов підтримала, а відповідач такий визнав, заперечили можливість збереження шлюбу та необхідність надання строку для примирення; відповідач ствердив про розпад сім*ї та неможливість її відновлення. Учасники справи настояли на тому, що розірвання шлюбу не носить формальний характер.

Мотиви та висновки суду

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 сторони зареєстрували шлюб 03.05.92. у відділі ЗАГС виконкому Львівської міської Ради народних депутатів (актовий запис № 649), в якому мають двох повнолітніх дітей.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).

Отже можна зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

З пояснень учасників справи встановлено, що різні характери сторін та погляди на життя і сім'ю призвели до її розпаду. Вони тривалий час проживають окремими сім*ями, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні відносини. Обставини життя подружжя свідчать про стійкий розлад їх стосунків, сторони не бажають такі поновлювати та остаточно визначились розірвати шлюб.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Отже встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, а шлюб існує формально, який слід розірвати. Отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.ст.200, 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову під час підготовчого засідання.

Питання судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 141, 178, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 травня 1992 року у відділі ЗАГС виконкому Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 649.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 384,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в сумі 384,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2019 року.

Суддя О.В.Тімченко