Справа № 189/99/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування свого позову позивачка зіслалася на те, що з 2007 року з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивачка завагітніла від відповідача та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, про що 08 січня 2013 року складено відповідний актовий запис № 05. Проте, після народження доньки відповідач відмовився визнавати себе її батьком та припинив підтримувати з нею будь-які стосунки і став проживати окремо. У зв`язку з цим при реєстрації народження дитини у виконавчому комітеті Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області ім`я та по-батькові батька дитини було записано у відповідності з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, якою передбачено: «При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по - батькові батька дитини записуються за її вказівкою». Донька - ОСОБА_3 відвідує Просянський заклад дошкільної освіти «Колобок», старшу групу з 28 серпня 2017 року, що підтверджується довідкою від 18 січня 2019 року № 6, виданою Просянським закладом дошкільної освіти «Колобок». Відповідач зобов`язаний нести витрати по утриманню дитини: на придбання їжі,одягу, шкільного приладдя тощо. Крім того, періодично доводиться купувати ліки, адже дочка, як і інші діти, теж періодично хворіє на простудні захворювання, ліки зараз дуже дорогі. Добровільно відповідач коштів на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим, позивачка просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, внести зміни в актовий запис № 05 про народження дольки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 08.01.2013 року виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, вказавши її батьком ОСОБА_2 , стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1015 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року до досягнення повноліття та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

З копії довідки, № 6 від 18.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 відвідує Просянський заклад дошкільної освіти «Колобок» з 28.08.2017 року. Вихованням дитини займається мати ОСОБА_5 (а.с. 11).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Судом встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України, тобто за прізвищем матері, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 1 від 21.05.2019 року (а.с. 59).

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Згідно висновку експерта № 888 від 11.12.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999 % (а.с. 101-103).

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, тому також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

У зв`язку з встановленням судом батьківства відповідача, та визнання ним вказаних позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Виходячи з наведеного, батьки зобов`язані забезпечити такий рівень життя своєї дитини, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини на рівні, що визначений законодавством.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою, яка повністю її утримує, потребує матеріальної допомоги на утримання дитини з боку батька дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по справі в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-79, 81, 141, 206, 258-260, 263-265, 430 ЦПК України, ст. ст. 125, 128, 129, 134, 138, 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, Україна.

Внести зміни в актовий запис № 05 про народження доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складеного 08 січня 2013 року виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, вказавши її батьком ОСОБА_2 , громадянина України.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 13.08.2018 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 17.06.2015 року Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1015 гривень щомісячно, починаючи з 21.01.2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 13.08.2018 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 17.06.2015 року Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Пустовар