Житомирський апеляційний суд
Категорія 29 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку письмового спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в м. Житомирі цивільну справу №295/16854/18 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Верховного Суду, в якому просила стягнути з відповідача 40 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди передано на розгляд до Печерського районного суду м.Києва, на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що позовну заяву було подано за місце проживання позивача відповідно до ч.4 ст.28 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншому суду, суд першої інстанції виходив із того, що місцезнаходження відповідача є м.Київ, вул.Пилипа Орлика,8, а тому дана справа не підсудна Богунському районному суду м.Житомира. Підстави для обрання підсудності за місцем проживання позивача, відповідно до положень ст.28 ЦПК України - відсутні.

Проте погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 26 ЦПК України підсудність справ, у яких однією зі сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

За загальним правилом підсудності позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ч.2 ст. 27 ЦПК України).

Адресою місцезнаходження Верховного Суду є: вул. Пилипа Орлика, 8, м. Київ, що належить до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Разом з тим відповідно до ч. 4 ст. 28 ЦПК України, на яку посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, позови, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Верховного Суду, в якому просила відшкодувати моральну шкоду заподіяну Верховним Судом за порушення її права на доступ до публічної інформації.

При цьому позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира.

У п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, що суперечить ч.16 ст.28 ЦПК України, відповідно до якої позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Крім того, зазначаючи про відсутність підстав щодо обрання підсудності за місцем проживання позивача, суд не звернув уваги на те, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про непідсудність цієї справи Богунському районному суду м. Житомира.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та на підставі ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанії.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий

Судді