ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/2254/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2019 року про задоволення заяви ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову.

Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 193 124 грн.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати.

Посилається на те, що реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_3 просить застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 193 124 грн., посилаючись на звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки №6372, однак, не надав жодних належних розрахунків можливих збитків, які він може понести в результаті прийнятих судом заходів забезпечення позову, та відповідного обґрунтування таких розрахунків, визначаючи розмір зустрічного забезпечення виходячи з вартості спірного майна, яке в результаті задоволення позову втратить заявник. Зазначена правова позиція відповідача протирічить загальним принципам, які викладені законодавцем при встановленні інституту зустрічного забезпечення, яке повинно гарантувати покриття можливих збитків відповідача саме при відмові у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що доводи клопотання про зустрічне забезпечення позову зводяться до незгоди з прийнятою ухвалою суду про вжиття заходів забезпечення позову, та жодним чином не доводять підстав, з яких суд не мав їх застосовувати.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Beles and others v. The Czech Republic», 12/11/2002, § 49).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

У відповідності до частини 4 статті 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову, суд виходив з того, що у разі невжиття заходів зустрічного забезпечення позову можуть бути порушенні права відповідача.

Однак, з таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року, задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :16:007:0009, загальною площею 0,1 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 та заборонено вчинення будь-яких дій відносно вказаної земельної ділянки.

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 193 124 грн., мотивуючи заяву тим, що можуть бути порушені його права, зокрема, упущена вигода (а. с. 2-4 матеріалів контрольного провадження). При визначенні суми зустрічного забезпечення позову відповідач послався на звіт про експертну грошову оцінку №6372 від 22.05.2019.

1 жовтня 2019 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області задоволено заяву ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову. Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 193 124 грн.

Між тим, зазначений висновок суду є передчасним.

На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року, справа №753/2380/18-ц).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Доводи заяви ОСОБА_3 , що позивачем фактично не надано жодних доказів, які б підтверджували недійсність оспорюваного договору, що є предметом заявленого ОСОБА_1 позову, може призвести до значної майнової шкоди, зокрема, упущеної вигоди відповідача, не вказують на обов`язковість застосування зустрічного забезпечення у даній справі й не встановлюють обставин, які свідчать про можливе заподіяння збитків відповідачу невжиттям таких заходів.

З огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про зустрічне забезпечення позову.

Також відповідачем не доведено розмір збитків, які можуть бути спричинені вжитими судом заходами забезпеченням позову.

Крім того, матеріали справи свідчать, що позивач має постійне зареєстроване місце проживання на території України.

За таких обставин Хмельницький апеляційний суд вважає, що ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2019 року слід скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, встановивши невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, скасовує рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2019 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова