Ухвала

26 грудня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,-

Встановив:

11 грудня 2019 року до Кобеляцького районного суду із Козельщинського районного суду Полтавської області надійшла справа за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області та державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.12.2019 справу передано судді Мороз Т.М.

Ухвалою від 19 грудня 2019 року скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 26 грудня 2019 року.

23 грудня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді. В поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що суддею Мороз Т.М. не вирішено питання про передачу справи за підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області та в резолютивній частині ухвали про прийняття до свого розгляду та відкриття провадження вказано, що ухвала оскарженню не підлягає. На думку позивача зазначені дії містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111, ч. 1 ст. 364 КК України, ч.1 ст. 366 КК України, ч.3 ст. 368 КК України, ч.2 ст. 375 КК України. Зазначені обставини викликають сумнів у неупередженості судді.

Розглянувши заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу у підлягає відводу (самовідводу), якщо є підстави, що виликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

В даному випадку, наведені позивачем обставини, в обґрунтування заяви про відвід, не підпадають під визначені ст. 36 ЦПК України підстави, оскільки не підтверджені жодними доказами в розумінні статтей 76-80 ЦПК України та пов`язані виключно з суб`єктивним сприйняттям позивачем судді.

Разом з тим, суд бере до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики та Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого Радою суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 «Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики», неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

За положеннями п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Незважаючи на те, що зазначені ОСОБА_1 факти не свідчать про наявність упередженості судді, але з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом для сторін щодо об`єктивності та неупередженості складу суду, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про відвід судді, а справу передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 36 - 40 ЦПК України, суд, -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід задовольнити.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Обухівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області та державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання.

Суддя