Справа № 463/5117/18
Провадження № 2/463/438/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Банку "Приватбанк" про скасування нарахованих за угодою пені та штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який до початку розгляду справи уточнив, та остаточно просив скасувати нараховані йому за угодою № SAMDN4330 від 09.02.2012 пеню та штрафні санкції за період, починаючи з 01.09.2017 по дату ухвалення рішення судом. Позов мотивує тим, що з 02.12.2008 по даний час він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його паспорта громадянина України, де й проживав до 20.11.2014. 09.02.2012 він уклав із ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг № SAMDN4330, відповідно до умов якого йому було відкрито картковий рахунок та надано у користування миттєву картку «Універсальна Gold» № 270091, яка в подальшому після закінчення строку дії неодноразово перевиготовлялась. За цим договором він приєднався до «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 «Умов та Правил надання банківських послуг» датою укладення Договору є дата отримання Картки, зазначена в Анкеті-заяві. Договір укладається строком на двадцять років. При цьому Сторони узгодили, що строк договору спливає в останній день відповідного місяця останнього року дії строку договору. Якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін письмово не відмовилася від Договору, він продовжується на такий же строк. На даний час даний договір чинний, і він продовжує користуватись карткою «Універсальна Gold» № 041505 відповідно до умов такого. 20.11.2014 р. у звязку із проведенням на території м. Донецьк антитерористичної операції він був змушений переселитись у м. Львів, де зараз проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 28.04.2016. Після чергового перевиготовлення картки «Універсальна Gold» йому було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,035 % на місяць на суму залишку заборгованості, а в подальшому кредитний ліміт було збільшено до 17000 грн. За несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів за миттєвою карткою «Універсальна Gold» поза пільговим періодом у 55 днів договором передбачено нарахування пені в сумі 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення замість базової процентної ставки) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Також договором передбачено разове нарахування штрафу у разі порушення строків будь-якого з платежів за кредитом (заборгованість за кредитним лімітом, проценти, комісії) більше ніж на 30 днів у розмірі 500 грн. + 5% від суми загальної заборгованості за кредитом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Він неодноразово здійснював розрахунки даною карткою та має заборгованість перед банком, яка виникла у звязку із переселенням у іншу місцевість та труднощами у працевлаштуванні. Однак всупереч вимогам ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою запроваджено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобовязаннями, ПАТ КБ «ПриватБанк» у період з 01.09.2017по теперішній час нараховує йому пеню та штрафні санкції. 16.04.2018 він звернувся до відповідача із письмовою заявою, у якій просив скасувати нараховані за період з 01.09.2017 по теперішній час пеню та штрафні санкції, а також не нараховувати їх надалі, однак 15.05.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив його, що у задоволенні його звернення відмовлено у звязку із тим, що картка була отримана ним поза межами зони проведення АТО, а саме у м. Львові, де також були проведені і всі видаткові операції по даній картці. Дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У законодавстві чітко визначено підстави для скасування пені та штрафних санкцій за кредитними договорами для осіб, що переселились з населених пунктів, де проводиться АТО, та відсутні такі підстави для відмови у цьому, на які посилається відповідач, зокрема такі, як видача картки та користування кредитними коштами поза зоною проведення антитерористичної операції. При цьому договір про надання банківських послуг № SAMDN4330 між сторонами був укладений 09.02.2012 р. у м. Донецьк. В подальшому жодні зміни в укладений між ними кредитний договір не вносились.

У відповіді на відзив від 12.12.2018 представник позивача додатково зазначила, що Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 р. «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» №116/2018 н містить положення,з якого можна зробити висновок про припинення антитерористичної операції. Окрім цього, згідно з п. 2 ст. 11 дія Закону № 1669-VII поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

У відзиві на позов від 14.11.2018 представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши, що місце перебування позивача з 06.05.2016 зареєстровано на ІНФОРМАЦІЯ_3. Картки «Універсальна Gold» № 270091 отримана у м. Львів, й видаткові операції по ній здійснені також за межами зони проведення АТО у м. Львів, пеня та штрафні санкції також нараховані за період з 01.09.2017. При цьому у позовній заяві не визначено їх чіткий розмір, а оскарження дій відповідача щодо нарахування пені та штрафних санкцій, які є різновидом претензії, чинним законодавством не передбачено. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права не відповідає вимогам закону (ст. 16 ЦК України) за відсутності факту порушення його прав, оскільки нараховані позивачу пеня та штрафні санкції не предявлялись до стягнення. Крім того, Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 р. «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» №116/2018 передбачено закінчення антитерористичної операції, а тому з 01.05.2018 повинно здійснюватись нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами.

У судовому засіданні позивач позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Позовна заява надійшла до суду 04.09.2018р. Ухвалою суду від 10.09.2018р. відкрито провадження у справі. Представником відповідача відзив на позов подано 14.11.2018. Відповідь на відзив та заяву про уточнення позовних вимог подано до суду 12.12.2018. Всі наявні у справі докази були надані сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 09.02.2012 у м. Донецьк між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг № SAMDN4330, відповідно до умов якого йому було відкрито картковий рахунок та надано у користування позивачу миттєву картку «Універсальна Gold» № 270091, яка в подальшому після закінчення строку дії неодноразово перевиготовлялась. Відповідно до п. 2.1.1.2.1 «Умов та Правил надання банківських послуг» датою укладення Договору є дата отримання Картки, зазначена в Анкеті-заяві. Договір укладається строком на двадцять років, й на даний час такий є чинним, а позивач продовжує користуватись карткою «Універсальна Gold» № 041505 із кредитним лімітом на платіжну картку в розмірі 17000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,035 % на місяць на суму залишку заборгованості.

Згідно виписки по картковому рахунку позивача за кредитним договором станом на 07.08.2018, останньому за період, починаючи з 01.09.2017, відповідачем систематично нараховується пеня та штрафні санкції. До цього періоду позичальник своєчасно та в повному обсязі виконував зобов'язання за кредитним договором.

На час укладення кредитного договору позичальник проживав уІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією його паспорта громадянина України, де й проживав до 20.11.2014.

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції на території м. Донецьк та надалі виходом цього населеного пункту з-під контролю державної влади України позивач переїхав і фактично проживає у м. Львів на вул. Зеленій, 97/12, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 28.04.2016, а тому тимчасово втратив можливість виконання зобов'язань за кредитним договором з об'єктивних причин.

За змістом ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт. Права і свободи людини и громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 1669-VII, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Ст. 2 Закону № 1669-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) запроваджено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Аналіз наведених норм Закону дає підстави для висновку, що з метою захисту інтересів та прав осіб, які проживають або виселилися із зони проведення антитерористичної операції, законодавцем запроваджено певні гарантії, строк дії яких обмежено датою прийняття Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VІІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією.

Постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи.

Враховуючи те, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, він має право на гарантії, встановлені № 1669-VII, строк дії яких обмежено датою прийняття Президентом України нормативно-правового акта.

Звертаючись до суду з позовом, позивач послався на те, що йому систематично нараховується пеня та штрафні санкції без урахування положень ст. 2 Закону № 1669-VII. Вказана обставина підтверджується випискою за його картковим рахунком При цьому при зарахуванні платежів внесені суми на погашення боргу, в першу чергу, будуть зараховуватись на погашення незаконно нарахованих банком пені та штрафу, а не на погашення кредиту, що унеможливлює виконання ним умов договору.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України серед способів захисту цивільного права передбачено зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

В обґрунтуваннях заперечень на позов, представник відповідача виходив з того, що позов є передчасним, оскільки відповідач не звертався з позовом до ОСОБА_2, а виписка по рахунку не свідчить про порушене право позивача щодо погашення кредиту, оскільки носить лише інформаційний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 2 Закону № 1669-VII банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані, зокрема, скасувати громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Таким чином, виходячи з мети Закону № 1669-VII, зокрема, положень його статей 1, 2 і, з урахуванням визначеного цим Законом періоду та встановлених обставин у конкретній справі, суд приходить до висновку про захист порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії. До аналогічного висновку у подібних правовідносинах прийшов Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі № 236/1490/16-ц та Верховний Суд України у постанові від 13.03.2017 у справі № 6-2879цс16.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги щодо скасування пені та штрафних санкцій, а судом встановлені з врахуванням визначених у законі способів захисту цивільного права правові підстави для зобов'язання відповідача вчинити дії щодо скасування пені та штрафних санкцій за період з 01 вересня 2017 по 05 лютого 2019 року (в межах заявлених позовних вимог), а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії.

При цьому суд вважає необґрунтованими заперечення на позов з підстав завершення проведення антитерористичної операції, оскільки згідно із ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України, з чого вбачається, що військові дії на території України не завершено, а Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 р. «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» №116/2018 передбачає лише переформатування АТО в операцію Обєднаних сил та зміну управління військами.

Також з відповідача на користь держави слід стягнути 1/2 належного до сплати судового збору (352,40 грн.), оскільки позов судом задоволено частково.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 598 ЦК України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "Приватбанк" скасувати нараховані ОСОБА_2 за угодою № SAMDN4330 від 09 лютого 2012 пеню та штрафні санкції за період з 01 вересня 2017 по 05 лютого 2019 року.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Банку "Приватбанк" на користь держави 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

Повний текст рішення складено і підписано 08.02.2018.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер: НОМЕР_2, м. Львів, вул. Зелена, 97/12;

Відповідач: Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 "Приватбанк", , м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Суддя: В.Я. Мармаш