КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/8226/18 Головуючий у 1-й інст. - Карабаза Н.Ф.
Апеляційне провадження №22-ц/824/1979/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року, постановлену у складі судді Карабаза Н.Ф. у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до приватного виконавця ЯцишинаАндрія Миколайовича про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просить зняти арешт із земельних ділянок та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про обтяження - арешт нерухомого майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Яцишина АндріяМиколайовича про зняття арешту з нерухомого майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що позовною заявою не оскаржується рішення, дія, бездіяльність приватного виконавця, оскільки позивач не є стороною виконавчого провадження. Положення ст.287 КАС не поширюються на даний спір про зняття арешту. Постановляючи ухвалу суд не звернув увагу на те, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав. Позивач не просить визнати право власності на земельні ділянки, оскільки він є власником землі згідно договору дарування, на яку накладено арешт і відсутність запису про арешт майна дозволить йому в позасудовому порядку зареєструвати право власності у новому реєстрі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до приватного виконавця ЯцишинаАндрія Миколайовича про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просить зняти арешт із земельних ділянок та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про обтяження - арешт нерухомого майна.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги не є похідними від спору щодо певного майна або майнових прав, тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича, в якому просить:

зняти арешт із земельних ділянок кадастрові номери: НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3, які розташовані за адресою: Київська обл., місто Ірпінь, провулок Надсонова,7, що належать ОСОБА_1;

виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наступні записи:

- вид обтяження арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 27588079 (спеціальний розділ), підстава внесення: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 56680112, виданий 29.06.2018 року, державний реєстратор: приватний виконавець Яцишин А.М., із земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_3;

- вид обтяження арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 27586748 (спеціальний розділ), підстава внесення: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 56680112, виданий 29.06.2018 року, державний реєстратор: приватний виконавець Яцишин А.М., із земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_2;

- вид обтяження арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 27587718 (спеціальний розділ), підстава внесення: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 56680112, виданий 29.06.2018 року, державний реєстратор: приватний виконавець Яцишин А.М., із земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1.

ОСОБА_1 посилається на те, що земельні ділянки, які знаходяться за адресою: Київська обл., місто Ірпінь, провулок Надсонова,7, кадастрові номери НОМЕР_1; НОМЕР_2; НОМЕР_3, на які накладено арешт відповідачем приватним виконавцем Яцишиним А.М. належать їй на підставі договору дарування земельної ділянки від 07.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдаровувана), посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрельцовою І.М., зареєстрованого в реєстрі за №639.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені неправомірним накладенням приватним виконавцем арешту на майно, яке належить позивачу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжуються вказано ОСОБА_4 (а.с. 26-31)

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України (ст.19,20 ЦПК України в редакції Кодексу 2017 року) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (пункт 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Вищевказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц, у якій Верховний Суд вказав, що «відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час вирішення спору судами першої й апеляційної інстанцій, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що позивач звернувся з позовом до відповідачів, вважаючи порушеним накладеним арештом на судно право власності на нього, визнане на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2010 року. Відповідачем у спорі визначений боржник, якому судно, на яке накладено арешт, більше не належить, а третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучені орган державної виконавчої служби, який виконує судові рішення, а також банк, в інтересах якого накладено арешт. З огляду на вказане суди вірно визначили юрисдикцію у цій справі. Підстави для її розгляду за правилами адміністративного судочинства - відсутні.

Велика Палата Верховного Суду вважає необґрунтованими доводи ПАТ «Альфа-Банк» на підставі листа Верховного Суду України від 1 квітня 2014 року «Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України» стосовно того, що позивач обрав неправильний спосіб захисту, оскільки подав позов лише про зняття арешту з майна без вимоги про визнання права власності, а також про те, що у такому разі мають застосовуватись інші способи судового захисту, наприклад, оскарження постанови державного виконавця про арешт майна згідно зі статтею 383 ЦПК України, припинення на підставі пункту 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України дії, яка порушує право.

Суди встановили, що право власності на судно було визнане за позивачем Новокаховським міським судом Херсонської області на підставі рішення від 18 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили. Тому позивач не мала повторно пред'являти вимогу про визнання права власності на судно одночасно з вимогою про зняття з нього арешту та виключення з акта опису й арешту майна.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду неповноважна вирішувати питання про недоведеність права власності позивача на судно та про перевагу довідки Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 27 листопада 2014 року над чинним рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2010 року.»

Беручи до уваги наведене й враховуючи суть та суб'єктний склад спірних правовідносин, спір про зняття арешту з майна та виключення його з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються висновком Великої Палати Верховного Судувикладеним у постанові від 22 серпня 2018 року в аналогічній справі.

Виходячи з роз'яснень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду, того, що ОСОБА_1 є власником майна згідно договору дарування земельної ділянки від 07.04.2009 року та ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, вказана справа підлягає розгляду у цивільному судочинстві в порядку позовного провадження.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України помилковий.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена з порушенням процесуального закону, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 11 січня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.