Справа № 761/2138/19
Провадження № 2/761/3655/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрат на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 103898,50 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26.11.1994 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 15.02.2017 року було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу з відповідачем мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач проживає окремо від позивачки та дітей. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 23.01.2019 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

В судовому засіданні судом, керуючись положеннями ст. 49 ЦПК України, відмовлено представнику позивачки в задоволенні клопотання про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 26.11.1994 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 15.02.2017 року було розірвано на підставі рішення суду, при цьому від шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2, а також копією рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15.02.2017 року в справі № 756/6992/16-ц.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення посилається на те, що діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, при цьому відповідач жодної участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, у зв'язку з чим вважає, що з відповідача підлягає стягненню на її користь додаткові витрат на дітей у вигляді витрат за навчання у ТОВ «Школа «Консул», витрат на навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, витрат на курси іноземної мови та витрат на туристичні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою.

Оцінюючи стан здоров'я відповідача, його матеріальний стан, роблячи значні витрати, які позивачка просить компенсувати, позивачка не могла не розуміти їх попереднього узгодження з відповідачем на предмет фінансової спроможності відповідача при своїх доходах нести такі витрати. Сімейний Кодекс України у статті 181 визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати, оскільки вони не відносяться до вже визначених аліментних обов'язків відповідача.

Таким чином, судом встановлено, що витрати, які позивачка просить сягнути з відповідача на свою користь, а саме на навчання та туристичні послуги, не є додатковими витратами у розумінні положень ст. 185 СК України. При цьому, вказані витрати здійснювались позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись до ст.ст. 180, 181, 185 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: