Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 212/4169/16-ц

провадження № 61-32064св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал»), третя особа - ОСОБА_5, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Мотивуючи свої вимоги тим, що дії відповідача щодо непроведення повірки водолічильника позивачки є незаконними, ОСОБА_4 просила суд визнати протиправними бездіяльність відповідача, провести демонтаж, повірку, встановлення лічильника холодної води, який встановлений в квартирі АДРЕСА_1 в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за власні кошти відповідача. Зобов'язати КП «Кривбасводоканал» провести перерахунок оплати за постачання холодної води в квартирі АДРЕСА_1 в Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за період з 01 жовтня 2015 року по дату проведення відповідачем повірки лічильника холодної води, виходячи із показників лічильника холодної води, встановленого в зазначеній квартирі. Стягнути з

КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі

1 102,40 грн, та витрати на правову допомогу в сумі 1 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано дії КП «Кривбасводоканал» незаконними з приводу не проведення періодичної повірки засобу обліку води - лічильника холодної води який встановлено в квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Кривбасводоканал» здійснити демонтаж, періодичну повірку та монтаж засобу обліку води - лічильника холодної води, який встановлено в квартирі АДРЕСА_1 та здійснити перерахунок оплати за постачання холодної води.

Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» судові витрати на корить ОСОБА_4 за надання правової допомоги в сумі 1 000,00 грн та за сплату судового збору в сумі 1 102,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що повірку засобу обліку води - лічильника холодної води повинен був проводити виконавець вказаних послуг, станом на жовтень 2015 року квартира ОСОБА_7 була обладнана квартирним засобом обліку - лічильником, і відповідно плата за послуги з водопостачання та водовідведення по його квартирі, повинна була здійснюватися за квартирним засобом обліку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада

2017 року апеляційну скаргу КП «Кривбасводоканал» задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Кривбасводоканал» судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в розмірі 1 212,64 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що з 29 січня 2016 року у КП «Кривбасводоканал» виник обов'язок здійснювати безкоштовну планову періодичну повірку та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки тих квартирних пристроїв обліку холодної води, термін повірки яких настав починаючи

з 29 січня 2016 року.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

22 листопада 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Дніпропетровської області

від 01 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Заявник зазначає, що обов'язок здійснення контролю дотримання міжповіркових інтервалів та проведення повірки засобів обліку споживання води покладено на виконавця послуг з централізованого водопостачання і водовідведення - КП «Кривбасводоканал», а не на споживача цих послуг. Такий обов'язок передбачений підпунктом 4 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України

від 21 липня 2005 року № 630.

Доводи інших учасників справи:

04 січня 2018 року КП «Кривбасводоканал» через засоби поштового зв'язку подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада

2017 року залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Рух касаційної скарги:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи:

КП «Кривбасводоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення в місті Кривому Розі Дніпропетровської області з квітня 2014 року, відповідно до прийнятого Закону України

№ 1198-VІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким зокрема внесені зміни до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що набрав чинності 26 квітня

2014 року, і визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об'єктів усіх форм власності - є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання і водовідведення.

ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, має в квартирі лічильник холодної води, опломбований представником КЖП № 17, типу ЛК 15-Х , № 6041094 з показником - 00230,

13 лютого 2007 року.

Приписом технічного паспорту приладу обліку холодної води № 7675, який пройшов первісну державну повірку 24 листопада 2006 року, зазначено, що наступна повірка приладу вказана через кожні три роки, яка обов'язкова до виконання відповідно до статей 11, 28 Закону України № 113/98 «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції, що діяла до 31 грудня

2015 року. Цією нормою передбачено, що засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, якщо вони відповідають вимогам щодо точності встановленим для цих засобів в певних умовах експлуатації, та які пройшли державний метрологічний нагляд. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно, з урахуванням міжповірочних інтервалів, подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Позивачем, як власником приладу обліку холодної води, жодного разу не було здійснено повірку приладу обліку холодної води.

З 01 жовтня 2015 року відповідачем здійснюються нарахування за користування холодною водою за встановленими тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12 грудня

2012 року № 367, а не за показами лічильника.

В травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася зі скаргою до директора

КП «Кривбасводоканал» з вимогою здійснити перерахування вартості послуг холодного водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2015 року.

Згідно відповіді № 1015-01 від 27 травня 2016 року, КП «Кривбасводоканал» позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку вартості послуг холодного водопостачання та водовідведення згідно показників лічильника з тих підстав, що позивачем було прострочено строк, необхідний для проведення робіт з повірки лічильника, а тому у відповідності до Правил надання послуг та рішення Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року № 367, нарахування за холодну воду та водовідведення здійснювалося за встановленими тарифами в загальному порядку.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини:

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ЦК України, Законами України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про житлово-комунальні послуги», «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про захист прав споживачів», Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, якою затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1195, затверджено «Порядок встановлення міжповірочних інтервалів для законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями», якою визначене поняття міжповірочний інтервал - це проміжок часу або напрацювання між двома послідовними повірками законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, протягом якого метрологічні характеристики такого засобу повинні відповідати встановленим вимогам.

Пунктом 5.6.1 Національного стандарту України «Про організацію та порядок проведення повірки засобів вимірювальної техніки» ДСТУ 2708:2006 встановлено, що результати первинної, періодичної та позачергової повірки, вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, має бути задокументовано відповідно до методики повірки.

Пунктом 5.6.2 зазначеного вище стандарту встановлено, що позитивні результати первинної, періодичної та позачергової повірки засобів вимірювальної техніки засвідчують відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів.

01 січня 2016 року набув чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно якого періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки [результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду], що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З 29 січня 2016 року набрала чинності Постанова НКРЕКП від 26 листопада 2015 року № 2868 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) суб'єктам господарювання, які є виконавцями цих послуг».

У відповідності до зазначеної Постанови з 29 січня 2016 року

КП «Кривбасводоканал» встановлені тарифи на послуги з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до складу яких включені витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування засобів обліку холодної води (пункт 16 Порядку).

Новим тарифом передбачені витрати на обслуговування споживачів в багатоповерхових будинках, на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води в багатоповерхових будинках, витрати, пов'язані з виготовленням розрахункових документів, тощо.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач, після набрання чинності зазначених вище норм закону, не зверталась до відповідача із заявою щодо постановки її лічильника холодної води на облік та його повірку, оскільки він, на думку колегії суддів апеляційного суду, був правомірно знятий відповідачем з обліку у зв'язку з не здійсненням позивачем його повірки, у встановлений строк, згідно паспорту № 76754.

Суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки саме з 29 січня 2016 року у КП «Кривбасводоканал» виник обов'язок здійснювати безкоштовну планову періодичну повірку та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у томі числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки тих квартирних пристроїв обліку холодної води, термін повірки яких настав починаючи з 29 січня 2016 року.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, якими у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська