Справа №333/6007/19
Пр. №4-с/333/37/19
УХВАЛА
Іменем України
28 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Бобко О.В., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Дениса Васильовича, стягувач ОСОБА_3 -
в с т а н о в и в:
До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Д.В.
Також ОСОБА_2 зазначає, що відповідач не дотримався в повній мірі вимог щодо прийняття рішення щодо проведення процедури по отриманню звіту про вартість нерухомого майна, оскільки з огляду на положення закону, законодавством України встановлено дії державного виконавця із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження, що у послідовній сукупності складається із такого: арешту та опису майна боржника, виконання вимог закону із використання сторонами виконавчого провадження можливості у десятиденний строк з моменту винесення постанови про арешт, дійти згоди з приводу визначення вартості майна боржника, у разі відсутності такої згоди сторін,- визначення вартості такого майна за ринковими цінами самостійно або із залученням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, після чого письмово повідомити про це сторін виконавчого провадження. Отже, заявник з визначеною оцінкою майна не згоден, вважає її заниженою. Доказом заниження ціни заявником надано суду роздруківки з вартості аналогів житлового будинку АДРЕСА_1 .
Заявник вважає, що перелічених недоліків у його скарзі достатньо, аби визнати звіт про оцінку таким, що не має сили. У зв`язку із зазначеним заявник просить задовольнити його скаргу у повному обсязі.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала скаргу, пославшись на викладені в ній факти та доводи.
Державний виконавець Гришунов Д.В. до суду не з?явився, причин неявними до суду не надав, про день та час слухання справи попереджався у визначеному законом порядку.
Стягувач ОСОБА_3 до суду не з?явилась, про причини неявки в судові засідання не повідомляла, будучи належним чином повідомленою про час і місце їх проведення, письмових заяв по суті скарги не надала.
Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.
На виконанні Запорізького ВДВС Запорізької області знаходиться виконавче провадження № 24494808 з виконання виконавчого листа Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2011 року № 2-2796 про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючі з 18.09.2003 року та до досягнення дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця Гришунов Д.В. від 09.10.2018 оку описано та накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 .
Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.06.2019 року державним виконавцем Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришуновим Д.В. для участі у виконавчому провадженні призначено ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що про прийняття відповідного рішення скаржника не повідомлено.
Як зазначено у Звіті про незалежну оцінку вартості житлового будинку АДРЕСА_1 , складеного 10.09.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , метою даного дослідження було визначення початкової вартості об`єкта оцінки, яким є зазначений будинок.
Відповідно до Звіту, початкова вартість для реалізації на електронних торгах житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 05.09.2019 року становить 247312,0 грн.(без ПДВ).
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Згідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арештна майно(кошти)боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.
Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у10-деннийстрок з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Уразі якщо визначити вартість майна (окремих предметів)складно,виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-деннийстрок з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна,якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі,або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності-суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Так, ч.ч. 1, 2, 3 ст.61 Закону України"Провиконавче провадження" передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону.
Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.
Частиною 1 статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"встановлено, що оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними встатті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування (ч.ч. 1, 4 ст. 9 вказаного вище закону).
Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.
Національний стандарт № 2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.
Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.
Відповідно до приписів п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав",проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.
При цьому пунктом 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" встановлено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки,збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Так, п. 67 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" встановлено, що рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки;звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.
Як встановлено у судовому засіданні, та вбачається з самого звіту, огляд об?єкта проводився без огляду будинку. Одночасно у матеріалах відсутні докази того, що 05.09.2019 року власник будівлі був належним чином повідомлений про проведення оцінки незалежним оцінювачем, перешкоджав доступу спеціаліста до будинку.
Таким чином, проведення оцінки без безпосереднього огляду будинку, на думку суду, не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має недоліки, що можуть суттєво вплинути на достовірність оцінки, що, в свою чергу, може привести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова, чим будуть порушені права як боржників так і кредитора, а тому наявні підстави для визнання незаконними дій приватного виконавця по проведенню оцінки нерухомого майна та щодо визнання недійсним та скасування звіту про незалежну оцінку вартості майна.
При таких обставинах, суд дійшов до переконання про обґрунтованість сумнівів скаржника в об`єктивності та достовірності проведеної оцінки, оскільки безпосередньо огляд об`єкта оцінки не здійснювався, отже не були враховані фактичний стан будівлі, наявність добудов, і як наслідок збільшення площі.
Судом не встановлено обставин, які перешкоджали суб`єкту оціночної діяльності здійснити огляд об`єкта оцінки для визначення його дійсної ринкової вартості, що викликає сумнів в об`єктивності та вірності проведеної оцінки.
З огляду на означене, суд приходить до висновку, що процедура визначення вартості майна та оцінка майна боржника проводилась на підставі неактуальних даних наданих державним виконавцем, без проведення особистого огляду об`єкта оцінки суб`єктом оціночної діяльності, що призвело до обґрунтованих сумнівів у достовірності визначеної ринкової вартості майна боржника та безпосередньо впливає на права і обов`язки боржника, в частині суми погашення боргу за рахунок продажу з прилюдних торгів арештованого майна.
При таких обставинах, скарга підлягає задоволенню.
Щодо вимог про зупинення передачі житлового будинку на реалізацію арештованого майна до вирішення скарги по суті та до набрання законної сили рішенням суду, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, так як ухвалою суду від 18.10.2019 року заявнику вже було відмовлено у клопотання щодо зупинення реалізації арештованого майна.
Керуючисьст. 19 Конституції України, ст. ст.1,57,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.9,11,12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. ст.209-210,386,387 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати незаконними дії державного виконавця Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Д.В. щодо призначення суб?єкта оціночної діяльності суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП № 24494808, а саме ОСОБА_5 .
Визнати недійсним та скасувати Звіт від 05.09.2019 року про незалежну оцінку майна боржника ОСОБА_2 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , складеного ОСОБА_5 .
Зобов?язати державного виконавця Запорізького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Гришунова Д.В. потворно призначити суб?єкта оціночної діяльності суб?єкта господарювання для визначення ринкової вартості нерухомого майна відповідно до вимог чинного законодавства.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.Р.Піх