Справа № 189/1672/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - на підставі довіреності від 02.10.2019 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське цивільну справу за позовом Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей райдержадміністрації до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Покровська райдержадміністрація Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей райдержадміністрації звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Мати дітей померла у 2012 році. За вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року ОСОБА_2 відбував покарання у місцях позбавлення волі до липня 2018 року. На час відбування батьком покарань, відповідно до пункту 6 статті 24 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано статуси дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженнями голови Покровської райдержадміністрації від 22.07.2015 року №143/0/357-15 та №144/0/357-15 вказаний дітей влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_5 . Відповідно до абзацу 3 підпункту 14 пункту 27 вказано вище порядку, у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації із відповідною заявою, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 , для вирішення питання подальшої долі дітей, спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації проведено роботу, по вирішенню даного питання. Зокрема, встановлено місце перебування ОСОБА_2 та проведено з ним бесіду щодо можливості повернення дітей на його виховання та утримання. Встановлено, що за місцем своєї реєстрації ОСОБА_2 не проживає. Останній працює по найму на теплицях у с. Коломійці Покровського району Дніпропетровської області. Проживає разом із співмешканкою у винайманому житловому будинку свого роботодавця в цьому ж селі АДРЕСА_1 . Провівши обстеження матеріально-побутових та санітарно-гігієнічних умов проживання ОСОБА_2 встановлено, що останній не створив належні умови для проживання своїх дітей. Будинок, в якому він мешкає занадто старий, занедбаний, є електропостачання, пічне опалення, але будь-яке водопостачання або колодязь у дворі відсутні. Житло облаштоване мінімальною кількістю меблів, відсутній письмовий стіл для дітей, ліжка та інше. У будинку відсутня будь-яка побутова техніка, речі побутового вжитку в обмеженій кількості, а ті що є мають занедбаний вигляд. ОСОБА_2 категорично відмовляється забрати в родину своїх дітей. Він не готовий ні морально, ні фізично, ні матеріально утримувати їх, займатися вихованням, духовним та моральним розвитком, а також піклуватися про їх здоров`я. ОСОБА_2 не спілкується зі своїми дітьми, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання та лікування не надає, не бере участі у їх вихованні, не цікавиться їх здоров`ям та розвитком. Не відвідує батьківські збори у школі, не цікавиться успіхами дітей у навчанні та їх шкільним життям. Утриманням, навчанням виховання, лікуванням та духовним розвитком дітей повністю займається їх бабуся ОСОБА_5 , яка є опікуном над дітьми. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, беручи до уваги те, що він не звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою про повернення йому дітей, з метою соціального захисту прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 та малолітньої ОСОБА_4 , органом опіки та піклування Покровської райдержадміністрації надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В зв`язку з вищенаведеним просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні представник позивача Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей райдержадміністрації Степаненко В.М. повністю підтримала обставини викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є опікуном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є її онуками, оскільки вони були позбавлені батьківського піклування, так як мати дітей померла, а батько дітей - відповідач у справі у 2015 році вироком суду засуджений до позбавлення волі та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач дітям допомоги не надає, не цікавиться їх життям, лише інколи спілкується в телефонному режимі з старшою донькою ОСОБА_6 . Відповідач ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, зловживає алкогольними напоями, дітей забирати до себе не хоче, та аргументує це тим, що в нього не має коштів на їх утримання. Діти проживають з нею та вона повністю займається їх вихованням, навчанням та утриманням. Самі діти говорять, що з батьком вони проживати не хочуть. Вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки він не виконує батьківських обов`язків та діти йому не потрібні.

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що він є класним керівником ОСОБА_4. Батька ОСОБА_4 жодного разу не бачив, контакту з ним в нього не має ніякого. Сама ОСОБА_9 ніколи за батька нічого не говорила та не згадувала. Вихованням дитини займається бабуся, яка завжди відвідує батьківські збори. Дівчинка до школи ходить завжди чиста, охайна, добре догляну.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_5 , яка опікується своїми онуками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ще з їх народження. Батька дівчаток вона не бачить, він не приходить до своїх дітей, не опікується ними, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він є класним керівником ОСОБА_12 . Опікується цією дитиною її бабуся ОСОБА_5 , остання часто відвідує школу, завжди приходить на батьківські збори. Дитина завжди чиста, добре одягнена, забезпечена всім необхідним. Батька ОСОБА_6 він ніколи не бачив, до школи він не приходив та не спілкувався з ним в телефонному режимі.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечувала представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11).

Згідно вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2015 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у вигляді 3 років 10 днів позбавлення волі (а.с.12-14).

Розпорядженнями Покровської районної державної адміністрації № 136/0/357-15 та №135/0/357-15 від 17.07.2015 року малолітнім ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на час відбування батьком покарання. (а.с.18,19).

Розпорядженнями Покровської районної державної адміністрації № 143/0/357-15 та №144/0/357-15 від 22.07.2015 року ОСОБА_5 було призначено опікуном над дитиною позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.20,21).

З характеристики учениці 9 класу Великомихайлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Великомихайлівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_12 встановлено, що ОСОБА_12 має навчальні досягнення середнього рівня. Охоче ходить до школи, із зацікавленістю відноситься до всіх предметів. Пізнавальна активність учениці висока на всіх уроках. Завдання виконує старанно, послідовно, сумлінно, наполегливо. Особливі навчальні здібності має з предметів суспільно-гуманітарного циклу. Любить читати. Дівчинка проживає в будинку опікуна ОСОБА_5 , яка є її рідною бабусею. Будинок забудови 90-років з великими, світлими кімнатами. Дівчата мешкають в окремій кімнаті, де є всі необхідні меблі. Опікун приділяє належну увагу вихованню дитини. ОСОБА_13 багато часу приділяє вихованню дівчат. Проводить з ними бесіди про норми життя, культуру поведінки та спілкування. Прививає їм навички самоврядування. (а.с. 15).

Згідно характеристики учениці 6 класу Великомихайлівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Великомихайлівської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_4 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, знаходиться під опікою ОСОБА_5 . ОСОБА_14 навчається в школі з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. На уроках завжди уважна, виконує домашнє завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Дівчинка проживає в будинку опікуна ОСОБА_5 , яка є її рідною бабусею. Будинок забудови 90-років з великими, світлими кімнатами. Дівчата мешкають в окремій кімнаті, де є всі необхідні меблі. Опікун приділяє належну увагу вихованню дитини. ОСОБА_13 багато часу приділяє вихованню дівчат. Проводить з ними бесіди про норми життя, культуру поведінки та спілкування. Прививає їм навички самоврядування. (а.с. 16).

Актом обстеження умов проживання від 27.09.2019 року, зазначено, що комісією у складі начальника служби у справах дітей райдержадміністрації Степаненко В.М., провідного спеціаліста з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_15 було проведено обстеження матеріально - побутових та санітарно-гігієнічних умов проживання гр. ОСОБА_2 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_16 проживає у винайманому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживають його співмешканка ОСОБА_17 та її донька ОСОБА_18 . Будинок належить роботодавцю ОСОБА_2 в якого останній працює на теплицях по найму. ОСОБА_2 разом зі співмешканкою працюють по найму на теплицях. Будинок дуже старий, ззовні занедбаний, штукатурка обдерта. Складається із 2 жилих кімнат, прохожої та коридора. Матеріальне забезпечення мінімальне (1 шифанер, 2 ліжка, диван, 1 стіл та пара стільців). Постільна білизна має занедбаний вигляд, на підлозі застарілі доріжки, диван напівзруйнований. В будинку є електропостачання та пічне опалення. Водопостачання та колодязь відсутні. Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї не відповідають санітарним нормам: деякі речі побутового вжитку та одяг розкидані, на підлозі та вікнах пил. Із побутової техніки є лише холодильник, але він вимкнутий, так як відсутні продукти, які можна в нього класти. Запас продуктів харчування мінімальний, будь-яка приготовлена їжа відсутня. Для неповнолітньої Варвари відведено окрему кімнату, в якій є лише ліжко та лежанка. Домашні завдання дитина виконує за кухонним столом. Одяг та взуття у родини також в обмеженій кількості. З ОСОБА_2 проведено бесіду щодо з`ясування його намірів про повернення дітей на утримання та виховання. Останній повідомив, що забирати дітей за своїм місцем проживання наміру не має, так як не бажає та не має можливості займатися їх утриманням, вихованням та лікуванням. Також у будинку, де мешкає ОСОБА_2 , відсутні місця, де можливо було б розмістити двох його дітей. Матеріально забезпечувати своїх дітей він не в змозі, так як має низький заробіток. Його в повній мірі влаштовує те, що діти проживатимуть із бабусею. З моменту повернення ОСОБА_2 із місць позбавлення волі, останній не спілкується за своїми дітьми, не цікавиться їхніми успіхами, матеріальної допомоги на їх утримання та лікування не надає. Членами комісії ОСОБА_2 пояснено, що в зв`язку з тим, що він не звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації по питанню повернення йому дітей, зважаючи на відсутність належних матеріально-побутових умов проживання, необхідних для проживання та розвитку дітей, службою у справах дітей райдержадміністрації ставитиметься питання про позбавлення його батьківських прав. (а.с. 17).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Крім того, відповідно до п.п.14 п.27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі довідки про повернення матері, батька з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, заяви матері, батька, поданої районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, про повернення їм дитини та висновку цього органу про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові.

Служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт, звертається до закладу, установи чи організації, що надає соціальні послуги дітям і сім`ям з дітьми (далі - соціальний заклад), та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки їх потреб з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові.

Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини.

Судом також встановлено, що після повернення з місць позбавлення волі відповідач, не звернувся до служби у Справах дітей Покровської районної державної адміністрації із заявою про повернення дітей. Під час обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ним було повідомлено, що забирати дітей за своїм місцем проживання наміру не має, так як не бажає та не має можливості займатися їх утриманням, вихованням та лікуванням, його в повній мірі влаштовує те, що діти проживають із бабусею. Крім того, з моменту повернення з місць позбавлення волі, відповідач не спілкується зі своїми дітьми, не займається їх вихованням та утриманням, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, успіхами, повністю самоухилився від виконання батьківських обов`язків.

Суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.

Згідно висновку Покровської РДА Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_12 та малолітньої ОСОБА_4 , встановлено, що беручи до уваги те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання, виховання та навчання своїх дітей, зважаючи на те, що він не звернувся до служби у справах дітей райдержадміністрації із заявою про повернення йому дітей, з метою соціального захисту прав та інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Покровської райдержадміністрації дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7).

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Позбавлення батьківських права є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне викання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п.15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 вищезазначеної постанови ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, ухилення від виконання батьківського обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06): що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Вважаючи доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню дітей, винної поведінки відповідача та його свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками на підставі з`ясованих у справі обставин, а також враховуючи, що ставлення відповідача до своїх дітей суперечить основним засадам прав та обов`язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Покровської райдержадміністрації Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей райдержадміністрації до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Роз`яснити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Пустовар