Провадження № 22-ц/801/345/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

14 лютого 2019 рокуСправа № 127/26205/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Зайцева А.Ю.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Держави України в особі управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, третя особа на стороні відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про стягнення шкоди,

за апеляційною скаргою управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

24 січня 2019 року до Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 січня 2019 року апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а також строк для надання доказу сплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду управлінням Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області подано заяву вх. № 1216 від 01 лютого 2019 року та платіжне доручення № 36 від 31 січня 2019 року про сплату судового збору в сумі 1057,20 гривень, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження вх. № 1486 від 11 лютого 2019 року.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено 04 грудня 2018 року, повний текст рішення складено судом 06 грудня 2018 року та отримано по пошті управлінням Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області 18 грудня 2018 року. Апеляційну скаргу на рішення місцевого суд подано через пошту 18 січня 2019 року.

Ознайомившись із апеляційною скаргою та поданими заявами, суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції слід поновити, а апеляційне провадження у справі відкрити з огляду на наступне.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Зі справи слідує, що рішення місцевого суду було ухвалено 04 грудня 2018 року, повний текст рішення складено судом 06 грудня 2018 року /а. с. 67-59/, копію рішення отримано управлінням Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області 18 грудня 2018 року, а апеляційну скаргу подано через пошту 18 січня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними визнаються такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

У відповідності до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прави людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.97 №475/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини рішення у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи обставини справи, її значення для заявника, те, що заявником пропущено не значний строк з дня отримання копії рішення суду першої інстанції, суд вважає, що обставини справи свідчать про необхідність надати управлінню Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької областіможливість на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інакший підхід буде виявом надмірного формалізму та може розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції слід поновити управлінню Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області.

Подана апеляційна скарга управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року за формою та змістом відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оплачена судовим збором, а тому апеляційне провадження підлягає відкриттю.

Відповідно до частини четвертої статті 359 ЦПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

За таких обставин, відповідно до положень частини четвертої статті 359 ЦПК України, слід зупинити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року у даній справі до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 127, 354, 356, 357, 389 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити управлінню Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької областістрок на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави України в особі управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, третя особа на стороні відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про стягнення шкоди, за апеляційною скаргою управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 року.

Надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги, розяснитиїм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Зупинити дію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2018 рокуу даній справі до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя А. Ю. Зайцев