ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/807/715/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_3 та його адвоката Павленка А.Г.

представника відповідача ФОП ОСОБА_5 - адвоката Железняка В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_5 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про розірвання договорів та стягнення суми завдатку в подвійному розмірі,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договорів та стягнення сум завдатку в подвійному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 жовтня 2017 року та 06 жовтня 2017 року між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено два договори, а саме договір б/н (Д) про надання послуг щодо замірів, розрахунків, підбору дверей та їх доставки, а також договір б/н (У) про надання послуг щодо замірів, розрахунків, підбору матеріалів для утеплення фасаду та їх доставка замовнику. Пунктом 2.1 договору б/н (Д) передбачено, що позивач має сплатити завдаток у розмірі 6700 грн.; пунктом 2.1 договору б/н (У) передбачено, що позивач має сплатити завдаток у розмірі 24 100 грн. Ним належним чином виконані умови укладених договорів щодо внесення сум завдатку у розмірі 6700 грн. на виготовлення металевих дверей та 24 100 грн. щодо поставки матеріалів для утеплення фасаду, про що йому були надані квитанції. Проте в порушення умов даних договорів відповідач не виконала взяті на себе зобов'язання у встановлений строк, а саме, не здійснила жодних дій щодо їх виконання, та на дату виконання замовлення і в подальшому не здійснила доставку ані дверей, ані відповідних матеріалів для утеплення фасаду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати договір б/н (Д) від 06 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5; розірвати договір б/н (У) від 04 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5; стягнути з ФОП ОСОБА_5 на його користь суму внесеного завдатку за договором б/н (Д) від 06 жовтня 2017 року у подвійному розмірі в сумі 13 400 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_5 на його користь суму внесеного завдатку за договором б/н (У) від 04 жовтня 2017 року у подвійному розмірі в сумі 48 200 грн.; стягнути з ФОП ОСОБА_5 на його користь судовий збір у розмірі 1280 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2018 року позов задоволено.

Розірвано договір б/н (Д) від 06 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5

Розірвано договір б/н (У) від 04 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму внесеного завдатку за договором б/н (Д) від 06 жовтня 2017 року у подвійному розмірі 13 400 грн.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму внесеного завдатку за договором б/н (У) від 04 жовтня 2017 року у подвійному розмірі 48 200 грн.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1280 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ФОП ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на розгляд іншому суду за територіальною підсудністю, або, якщо апеляційний суд визнає, що порушення підсудності не відбулось, то скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника ФОП ОСОБА_5 - адвоката Железняка В.К., який просив задовольнити апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_3 та його адвоката Павленка А.Г., які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 в якості свідка, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено договір б/н (У) про надання послуг, предметом якого є надання послуг з замірів, розрахунків, підбору матеріалів для утеплення фасаду, а також доставка цих матеріалів (а.с. 7).

Також 06 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 було укладено договір б/н (Д) про надання послуг, предметом якого є надання послуг з замірів, розрахунків, підбору дверей та їх доставка (а.с. 6).

Пунктом 2.1 договору б/н (Д) передбачено, що позивач має сплатити завдаток у розмірі 6700 грн.

Пунктом 2.1 договору б/н (У) передбачено, що позивач має сплатити завдаток у розмірі 24100 грн.

Позивачем належним чином виконані умови укладених договорів шляхом внесення сум

завдатків у розмірі 6700 грн. на виготовлення металевих дверей та 24 100 грн. на матеріали для утеплення, що підтверджується наданими квитанціями від 04 жовтня 2017 року та 06 жовтня 2017 року (а.с. 8).

Відповідно до п. 3.2 договору б/н (Д) відповідач взяв на себе зобов'язання надати послуги, передбачені даним договором, протягом 20 робочих днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 3.2 договору б/н (У) відповідач взяв на себе зобов'язання надати послуги, передбачені даним договором, протягом 30 робочих днів з моменту підписання договору.

Позивач вказував, що після спливу вказаних строків відповідачем договори виконані не були, а офіс, в якому укладались договори, був зачинений. Його вимоги виконати договір залишились без реагування.

В позові просив розірвати обидва договори та стягнути на його користь подвійні суми завдатків, оскільки договори не виконані з вини відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що вони доведені позивачем належними і допустимими доказами, а також ґрунтуються на положеннях статті 570 ЦК України.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_5, насамперед, посилається на допущені судом процесуальні порушення, а саме, порушення правил територіальної юрисдикції, оскільки справа не належить до територіальної підсудності Орджонікідзевського суду, так як вона як ФОП зареєстрована та здійснює підприємницьку діяльність у Луганській області та офісу у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя не має.

Дослідивши вказані доводи, колегія встановила наступні обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У відповідності до вимог ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю, якщо рішення прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв»язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_3 заявлено до ФОП ОСОБА_5, яка у відповідності до відтиску печатки на договорах та квитанціях, здійснює підприємницьку діяльність з надання указаних в договорах послуг.

Позов пред»явлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки адреса місцезнаходження офісу ФОП ОСОБА_5 у договорах зазначена АДРЕСА_2, який розташований на території Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Інших даних до позовної заяви долучено не було.

Відкриваючи ухвалою від 11 грудня 2017р. провадження у справі за позовом ОСОБА_3, суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі вважала, що за вказаною в позові адресою місцезнаходження відповідача справа належить до територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

На час відкриття провадження у справі діяв ЦПК України в ред. ЗУ від 18.03.2004р.

Відповідно до вимог статті 109 ЦПК України у вказаній редакції, позови до юридичної особи пред»являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Ці правила підсудності розповсюджуються також і на фізичних осіб - приватних підприємців.

Місцезнаходженням юридичних осіб та ФОП згідно з цивільним законодавством визначається місце їх державної реєстрації, тобто юридична адреса, за якою їх зареєстровано та яка зазначається у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Між тим, документів про юридичну адресу ФОП ОСОБА_5 надані позивачем матеріали не містили.

З 15.12.2017р. набрала законної сили нова редакція ЦПК, за якою судом першої інстанції слід було здійснювати подальше провадження у цій справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018р. розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання ( а.с. 22).

Загальні основні правила територіальної підсудності у новій редакції ЦПК для позовів до фізичних та юридичних осіб не змінились, та унормовані у статті 27 ЦПК України, у ч. 2 якої уточнено, що позови до юридичних осіб пред»являються за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що вся кореспонденція із суду, спрямована відповідачу за адресою: АДРЕСА_2, повернулась без вручення із зазначенням причин «закінчення терміну зберігання».

Тому судом справу було розглянуто в заочному порядку із ухваленням 12 березня 2018р. заочного рішення ( а.с. 27-29).

Копію заочного рішення, направлену відповідачу на вищевказану адресу, остання не отримала ( а.с. 31, 31-а).

Про цивільну справу та ухвалене заочне рішення ФОП ОСОБА_5 стало відомо після її виклику в серпні 2018р. державним виконавцем у відкритому за цим заочним рішення виконавчому провадженні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018р. заяву ФОП ОСОБА_5 про перегляд вказаного заочного рішення залишено без задоволення ( а.с. 54).

ФОП ОСОБА_5 в апеляційній скарзі зазначала, що вона зареєстрована як фізична особа - підприємець у АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Такі відомості вона не могла подати суду першої інстанції при розгляді справи, оскільки про існування справи не була обізнана до серпня 2018р., що підтверджується вищенаведеними обставинами, встановленими за матеріалами справи.

З пояснень адвоката Железняка В.К. при апеляційному розгляді слідує, що офісу по АДРЕСА_2 у ФОП ОСОБА_5 не існує, договори з позивачем у цьому офісі вона не укладала, найманих працівників вона не має, іншим особам укладати від свого імені будь-які договори не доручала, як документи з її печаткою опинились у цьому офісі у невідомих їй осіб - відповідачу невідомо.

Отже, судом порушено правила територіальної юрисдикції, оскільки за місцезнаходженням ФОП ОСОБА_5 справа має розглядатись у Рубіжанському міському суді Луганської області.

Між тим, на цю справу розповсюджуються також положення ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки договори за своєю суттю є споживчими.

Тому для розгляду цієї справи передбачено альтернативну підсудність за місцем мешкання позивача або за місцем виконання договору, яке також збігається з місцем його мешкання, що закріплено у ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Адресою місця мешкання позивача, у якій він зареєстрований у встановленому законом порядку, є: АДРЕСА_3, що знаходиться за територіальним устроєм Запорізької області у Запорізькому районі, а тому у межах територі-

альної підсудності Запорізького районного суду Запорізької області.

Оскільки вимоги ст. 378 ЦПК України унормовують безумовність скасування судового рішення, яким закінчено розгляд справи, у випадку його прийняття з порушенням правил територіальної юрисдикції, та зважаючи на поважні причини незаявлення відповідачем про непідсудність спору Орджонікідзевському районного суду, колегія відповідно до цієї процесуальної норми скасовує оскаржуване з цих підстав заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2018р. із направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю - до Запорізького районного суду Запорізької області.

В такому разі колегія не переглядає оскаржуване рішення суду по суті за іншими доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 378, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 березня 2018 року у цій справі скасувати.

Справу направити до Запорізького районного суду Запорізької області для розгляду за встановленою законом підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2019 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.