Справа № 159/2428/18
Провадження № 2/159/28/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Шокот С.Т.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі ОСОБА_2 на користь позивача 42013,84 грн. заборгованості, що виникла за кредитним договором №б/н від 17.02.2014 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем у справі.

Позовні вимоги обгрунтовуються наступними обставинами: 17 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки. Відповідно до укладеного договору відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Власним підписом відповідач засвідчила свою згоду на те, що підписана нею анкета - заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання по кредитному договору перед позивачем не виконала, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого станом на 01 травня 2018 року склала 42013,84 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 275 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 34561,99 грн.; 4700 заборгованість за пенею та комісією, а також штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1976,85 грн.

На підставі наведеного та у відповідності до вимог ст.ст.526, 527, 530, 598, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі заборгованість, що виникла за кредитним договором.

Представник позивача ОСОБА_1 у ході судового розгляду позов підтримав повністю, з підстав, зазначених у ньому та прохає його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог .

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний, однак підлягає частковому задоволенню.

За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобовязанні.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Анкетою- заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриваБанку відповідача від 17 лютого 2014 року, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які становлять укладений між сторонами Договір про надання банківських послуг, доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за умови сплати відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

Пунктами 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг регламентовано, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлються за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком.

Підписавши заяву по відкриття рахунку на видачу перерахованих коштів, відповідач погодилася з тим, що підписана нею заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять укладний між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.12.1 Умов, під борговими зобовязаннями за Кредитом Сторони узгодили зобовязання Клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування Кредитом, комісії, пені та штрафу, тобто загальну заборгованість клієнта.

Згідно п.п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг у разі порушення боржником строків платежу по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобовязаний сплатити Банку штрфи в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Розрахунком суми заборгованості по кредитному договору №б/н від 17 лютого 2014 року доводиться та обставина, що сума заборгованості за кредитним договором станом на 01 травня 2018 року склала 42013,84 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 275 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 34561,99 грн.; 4700 заборгованість за пенею та комісією, а також штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1976,85 грн.

Відтак, судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст.1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з письмовою заявою про застосування строків позовної давності до заборгованості.

Розглядаючи вимогу відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Відповідно до висновків Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України, до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладених у вищезазначених постановах, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року по справі № 6-14цс14 та постанові від 18 червня 2014 року по справі № 6-61 цс 14.

Відповідно до кредитного договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Верховний Суд України відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, у постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014р. по справі № 6- 61цс 14 вказав: «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.»

Згідно п.п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

У той же час, відповідач не надала суду доказів з приводу припинення дії Договору між нею та ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того, довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 20.12.2018 року доводиться обставина, що відповідач ОСОБА_2, згідно кредитного договору б/н від 17.02.2014 року, отримала картку №991845, яка мала термін дії до 05.2017 року.

Отже, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 21 травня 2018 року, тобто в межах строків позовної давності, а відтак клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Що стосується пені та комісії процентів суд виходить з наступного.

Так, розрахунками заборгованості за договором укладеного №б/н від 17 лютого 2014 року, між ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем у справі доводиться та обставина, що розмір пені та комісії, за період з 17.02.2014 року по 01 травня 2018 року становить 4700 грн.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вищезазанченим розрахунком заборгованості за кредитним за договором укладеного №б/н від 17 лютого 2014 року, між ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем у справі доводиться та обставина, що розмір пені, нарахований у звязку з невиконання відповідачем умов зазначеного кредитного договору значно перевищує тіло кредиту.

Відтак, зменшення розміру пені та комісії не суперечить вимогам чинного законодавства у звязку з чим суд приходить до висновку про можливість зменшення її розміру, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 275 00 грн.

Крім того, враховуючи суму тіла кредиту, відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з засад верховенства права, принципів виваженості, справедливості та розумності до висновку про можливість відмови у стягненні штрафів, як фіксованої частини та процентної складової з відповідача ОСОБА_2

Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 35111,99 грн.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141,253,261 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 256,257,261, 525, 526, 527, 530, 551, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та для відшкодування судових витрат), МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором від 17.02.2014 року в сумі 35111, 99 грн. (тридцять п'ять тисяч сто одинадцять грн. грн. 99 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі в сумі 1762 (одна тисячу сімсот шістдесят дві ) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення,

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий: В.О.Лесик