Справа № 157/1668/18 Головуючий у 1 інстанції: Гордійчук В. М.
Провадження № 22-ц/802/347/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з 2000 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який у 2002 році був розірваний. Після розлучення вони продовжували спільно проживати у громадянському шлюбі до 2012 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочка ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 . Постановою Апеляційного суду Волинської області від 07 травня 2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття найстаршої дитини. ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_3 досяг повноліття та у зв`язку із продовженням навчання у Луцькій філії Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада», потребує матеріальної допомоги батьків. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за дочкою ОСОБА_4 , яка є інвалідом по зору з дитинства, у зв`язку з чим отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2061 грн., а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання в тому розмірі, якому він потребує для забезпечення хоча б мінімальних потреб на харчування, одяг, оплату навчання, яка становить більше 18000 гривень за третій курс навчання. Відповідач працевлаштований, має регулярний стабільний дохід як за місцем своєї основної роботи в Камінь - Каширському ВУЖКГ, так і за місцем служби по контракту в Камінь - Каширському районному військовому комісаріаті і його середньомісячний заробіток складає близько 9000 гривень щомісячно, а отже він має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Так як старший син ОСОБА_3 досяг повноліття, виникла необхідність у визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ? дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 . Відповідач є фізично здоровим, власних дітей у іншому шлюбі не має, його дружина є працездатною. Домовитись з ним про розмір аліментів на утримання як повнолітнього сина, так і обох неповнолітніх дітей, не вдалося.

Просить суд стягнути із відповідача на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 18 років щомісячно, починаючи з 16 грудня 2018 року до часу закінчення навчання або до досягнення ним віку двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. Просить стягнути із відповідача в свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня та до досягнення старшою дитиною повноліття та судові витрати по справі.

Рішенням Камінь - Каширського районного суду Волинської області від 11 січня 2019 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання:

- сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на період навчання в Луцькій філії Товариства з обмеженою відповідальністю медичному коледжі «Монада», починаючи із 16 грудня 2018 року.

- дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 16 грудня 2018 року і до повноліття найстаршої дитини. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Просить змінити вказане рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: стягнути з нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. (на обох), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.12.2018 року і до повноліття найстаршої дитини. Зазначає, що суд неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального права. Відповідач ввела суд в оману про те, що її матеріальне становище нижче, ніж його. Суд не надав правової оцінки тому факту, що він перебуває в іншому шлюбі з жінкою, яка є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребує постійного лікарського нагляду та періодичного проведення реабілітаційних заходів в лікувально - оздоровчих закладах, разом з ними проживає донька його дружини від попереднього шлюбу, яку він вирішив усиновити. Він, як потерпілий від наслідків Чорнобильської катастрофи, теж потребує періодичного лікування в закладах охорони здоров`я.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу відповідача. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, судом при ухваленні рішення норми матеріального права не порушені. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а тому переглядається апеляційним судом саме в цій частині.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей та визначив їх розмір в частці від заробітку відповідача, врахувавши вік та потреби дітей, фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_2 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 07 травня 2018 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання їх дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття найстаршої дитини. ІНФОРМАЦІЯ_4 син сторін ОСОБА_9 досяг повноліття.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює у Волинському обласному військовому комісаріаті на посаді радіотелеграфіст відділення зв`язку.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ч.ч. 1,2,3 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте від позивача не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, в позовній заяві вона просила визначити розмір стягуваних в її користь аліментів в частці від заробітку відповідача, і суд лише за заявою одержувача аліментів може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи не встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому в суду першої інстанції не було підстав для застосування положень частини першої статті 184 СК України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у частці від заробітку, а також правильно визначено розмір цієї частки - 1/3 від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дітей.

Доводи відповідача, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не підтверджуються належними доказами. Також, не надано суду доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача, його дружини та необхідність їх лікування. Наявність на утриманні дружини відповідача дочки від першого шлюбу не звільняє ОСОБА_2 від необхідності утримувати власних дітей, які проживають окремо від батька.

На час ухвалення Камінь - Каширським районним судом оскаржуваного рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, на його утримання перебувало двоє неповнолітніх дітей, він не являвся батьком ОСОБА_10 , 2002 р.н. і цим рішенням права останньої на достатній життєвий рівень не порушуються.

Оскільки діти проживають з позивачем, вона несе витрати на їх утримання і відповідач не довів, що на нього перекладені обов`язки по утриманню дітей.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: