Справа № 594/1450/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

11 лютого 2019 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником будинковолодіння №5 по вул.Кут в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області, в якому окрім нього зареєстрована та проживає його дружина ОСОБА_3, а також є зареєстрованою внучка відповідач ОСОБА_2, яка з 2011 року за місцем реєстрації не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує, участі в його ремонті не бере, особистих речей в будинку не має.

Поряд з тим зазначив, що перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні його дружина відповідачу не чинили, вона добровільно визначила собі інше місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 і спірним жилим приміщенням не користується понад один рік без поважних причин.

Крім того вказав, що він звернувся до відповідача щоб остання знялася з реєстрації у належному йому житловому будинку, оскільки йому потрібно подати документи на оформлення субсидії, а кількість зареєстрованих осіб в будинковолодінн, впливає на розмір призначеної субсидії. Проте відповідач добровільно робити це відмовляється.

А тому, просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою с.Озеряни по вул.Кут, 5 Борщівського району Тернопільської області.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено у справі підготовче судове засідання о 16 год. 00 хв. 17 грудня 2018 року з участю сторін, а також розяснено відповідачу що вона протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, має право надіслати до суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

11 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила що позов не визнає, посилаючись на те, що вона народилася 17 квітня 1997 року в с.Озеряни по вул.Кут, 5 і з того часу там проживала як член сімї. 26 вересня 2018 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 і змінила прізвище на ОСОБА_4. Її мати ОСОБА_5 до дня своєї смерті проживала та була зареєстрованому в цьому ж спірному будинку і там з 24.11.1994 року після укладення шлюбу з матірю, проживав і був зареєстрований її батько ОСОБА_6 Також їй відомо, що між дідом і бабою та її батьками була домовленість про те, що після їх смерті будинок перейде у власність її матері, а тому її батьки своєю працею і коштом провели газ в будинок, відремонтували його, побудували гараж, викопали криницю та інше. Однак дід та баба такої домовленості не дотримали. Посилання позивача на те, що вона з 2011 року в спірному будинку не проживає, не відповідає дійсності, оскільки у 2011 році вона ходила у 7 клас Озерянської середньої школи, 9 клас якої закінчила у 2013 році, і в цьому ж році поступила в Хмельницьке музичне училище на стаціонарне відділення, яке закінчила у 2017 році, а після його закінчення працювала в м.Хмельницький до травня 2018 року. Під час навчання та роботи періодично приїжджала до дідуся з бабусею та допомагала їм по господарству, а працюючи, допомагала їм коштами. Таким чином її часткова відсутність в місці постійного проживання була викликана поважними причинами, а її навчання та робота були узгоджені з позивачем.

В травні 2018 року в черговий раз приїхавши додому, позивач не впустив її в будинок та викинув її речі на вулицю і з того часу вона вселитися в будинок не може, так як її дід чинить їй перешкоди. Посилання позивача на те, що вона добровільно визначила собі інше місце проживання нічим не підтверджено і є надуманим, іншого житла у неї не має. Також позивач ніколи не звертався до неї, щоб вона виписалася з господарства. Крім того зазначила що її реєстрація в будинку впливає на розмір субсидії, оскільки 10.12.2018 року вона звернулася у районний відділ призначення субсидій, і їй повідомили, що позивач із заявою про призначення субсидії не звертався, а її реєстрація в господарстві в дійсності впливає на розмір субсидії, але в сторону її збільшення.

Поряд з тим зазначила, що вона на даний час є вагітною з терміном вагітності 23 неділі і їй важко переносити такі знущання позивача. Просить відмовити позивачу в позові за безпідставністю.

17 грудня 2018 року у підготовчому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_7 подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що твердження відповідача про те, що вона з 1997 року і по даний час проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 як член сімї не відповідає дійсності, оскільки тривалий час, а це більше одного року, вона проживає в с.Озеряни за іншою адресою з чоловіком біля свого батька за вказаною позивачем адресою. До цього вона навчалася та проживала в м.Хмельницький і жодного разу не приїжджала до будинку, в якому вона зареєстрована. Її твердження, що позивач не впускав її до будинку не відповідають дійсності, оскільки доказів цього не має і відповідач з приводу усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не зверталася.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник адвокат ОСОБА_7 позов підтримали, просили такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому надали згоду на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Заяв чиклопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала.

За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником будинковолодіння в селі Озеряни по вул.Кут, 5 Борщівського району Тернопільської області. Наведене підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143160571, сормованого 29.10.2018 року.

Поряд з тим встановлено, що у вказаному будинковолодінні позивач проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_3, а також до будинку зареєстрована ще їх онука відповідач ОСОБА_2 (до шлюбне ОСОБА_6) Мар'яна Андріївна, яка з 2011 року в такому не проживає. Наведене підтверджується актом обстеження житлового побутових умов проживання від 08 серпня 2018 року, складеного комісією Озерянської сільської ради, довідкою Озерянської сільської ради №1120 від 08 серпня 2018 року.

Те що, що відповідач більше 1 року не проживає в будинковолодінні належному позивачу, підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які в судовому засіданні, кожен зокрема, показали, що відповідач більше одного року в сіпрному не проживає, до такого не навідується, проживає у с. Озеряни у помешканні батька.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в будинковолодінні №5 по вул.Кут в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області не проживає більше одного року, участі в утриманні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує. Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

При цьому, суд критично оцінює твердження відповідача, викладені нею у відзиві на позов, оскільки такі свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли, доказів, які б стверджували останні відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, належному на праві приватної власності позивачу, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі у виді судового збору.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинковолодінням № 5 по вул.Кут в с.Озеряни Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судових витрат.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча :