Справа № 417/7181/19
Провадження № 2/417/151/19
У х в а л а

про повернення позовної заяви

"14" лютого 2019 р. с.Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до органу досудового розслідування Марківського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції України в Луганській області, Президента України ОСОБА_2, третя особа: Державна казначейська служба України в Марківському районі Луганської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування Марківського ВП ГУНП України в Луганській області та Президента України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до органу досудового розслідування Марківського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції України в Луганській області, Президента України ОСОБА_2, третя особа: Державна казначейська служба України в Марківському районі Луганської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування Марківського ВП ГУНП України в Луганській області та Президента України ОСОБА_2

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 22.01.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

30.01.2019 року позивач надав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 04.02.2019 року повторно позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

11.02.2019 року позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 20 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява повертається, коли порушено правила обєднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Як вбачається позовних вимог, позивач обєднав вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Так, із позовної заяви вбачається вимога про визнання бездіяльності Президента України ОСОБА_2 та зобовязати його відреагувати на звернення позивача від 04.12.2018 року належним чином згідно діючого законодавства України не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 102 Конституції України, яка на думку позивача в належний спосіб не виконується відповідачем, Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб'єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Глава 2 КАС України визначає правила віднесення справ до адміністративної юрисдикції. Дана глава КАС України також розмежовує предметну, інстанційну юрисдикцію та територіальну підсудність різних адміністративних судів.

Згідно з п. 1 ч. ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 КАС України, ОСОБА_3 Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Зазначений перелік справ, які підсудні ОСОБА_3 Суду як суду першої інстанції, що визначений статтею 22 КАС України є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема щодо:

1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України;

2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Отже, вирішення питання щодо вимога про визнання бездіяльності Президента України ОСОБА_2 та зобовязати його відреагувати на звернення позивача від 04.12.2018 року належним чином згідно діючого законодавства України є предметом розгляду Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду за правилами адміністративного судочинства, до якого із цими вимогами має звернутися позивач.

Щодо вимоги про визнання бездіяльності органу досудового розслідування Марківського ВП ГУНП України в Луганській області, не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування здійснюється в порядку кримінального судочинства за правилами, встановленими главою 26 КПК України.

Інша вимога - відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, що передбачено статтею 130 КПК України, статтею 1176 ЦК України та Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи обєднання позивачем вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, позовна заява на підставі пункту 2 частини 4 статті 185 ЦПК України підлягає поверненню особі, яка її подала до суду.

Керуючись п.2 ч.4 ст. 185 ст.353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до органу досудового розслідування Марківського відділу поліції Головного територіального управління Національної поліції України в Луганській області, Президента України ОСОБА_2, третя особа: Державна казначейська служба України в Марківському районі Луганської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування Марківського ВП ГУНП України в Луганській області та Президента України ОСОБА_2 повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання через Марківський районний суд Луганської області апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В.Рукас