Провадження № 2/641/230/2019 Справа № 641/5156/18
Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Курганникової О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері у розмірі 1000,00 грн щомісячно починаючи з дня подання позову.
В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи, основним її доходом є пенсія по інвалідності, але вказаних коштів не вистачає на її забезпечення. Відповідач ОСОБА_2 є її сином, який отримує пенсію по інвалідності та має мінливий дохів під підробітку.
В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справу за його відсутності не надавав.
У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача який не зявився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України.
Враховуючи , неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №277550 (а.с. 3).
ОСОБА_1. є пенсіонеркою та інвалідом 3 групи (довідка МСЕК серії МСЕ №013238) отримує пенсію по інвалідності , що підтверджується довідкою Управління ПФУ Слобідське обєднане управління ПФУ м. Харкова. (а.с. 4)
Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері не надає.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено частиною 1 статті 204 Сімейного кодексу України.
Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України, обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків
Таким чином, моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.
Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.
Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп.
Згідно статті 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.
При цьому судом враховуються всі інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.
Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, згідно з ч. 2 III від 10.01.2002">ст. 205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.
Суд, враховує обставини справи, що позивачка є інвалідом IIІ групи, тобто в правовому розумінні непрацездатною, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1526,00 грн. (а.с.4), тому приходить до висновку, що остання потребує утримання від свого сина ОСОБА_2
З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000,00 грн щомісячно, на утримання матері підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.
Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 202-205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13,81,141,259,263267,274,430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної матері, в розмірі 1000,00 грн , щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2018 року.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми виплат за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 6/6 кв. 1

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 6/6 кв. 1

Суддя: ОСОБА_3