ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/495/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Булиги Ігоря Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року, у складі судді Дорошинської В.Е., у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ "Київський страховий дім", Департаменту патрульної поліції України (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7) про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила: стягнути з відповідача ПрАТ "Київський страховий дім" 12183,22 грн; стягнути з відповідача Департаменту патрульної поліції України суму - 16 537,96 грн (з яких: різниця між фактичним розміром шкоди і страховою сумою (27432,68грн - 12150,22грн) - 15 282,46 грн; витрати на оплату послуг експерта - 1192,50 грн, витрати на відправлення телеграми - 27,00 грн, витрати на відправлення претензії - 36,00 грн).

Позов обґрунтувала наступним. 27 вересня 2017 року о 08.00 год. в м. Херсоні на перехресті вулиць Поповича і Університетська сталася дорожньо-транспортна пригода з матеріальними збитками за участю транспортних засобів ВАЗ 21104, д/з НОМЕР_2, з причепом, під керуванням водія ОСОБА_8, і патрульного автомобіля Тоуоtа Рrius, н/з НОМЕР_5 що належить Департаменту патрульної служби МВС України, яким керував водій інспектор Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7, виконуючі трудові обов'язки. Унаслідок автопригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль Тоуоtа Рrius д/з НОМЕР_5 належить на праві власності Департаменту патрульної поліції України, автомобіль перебуває у користуванні Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_7 проходив службу на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Херсон, перебуваючи у трудових відносинах з ДПП України. Цивільно-правова відповідальність при використанні автомобіля Тоуоtа Рrius д/з НОМЕР_5 застрахована в ПрАТ "Київський страховий дім" за Договором АМ/2084481.

Вона (тобто позивач ОСОБА_3) володіє рухомим майном - автомобілем ВАЗ 21104, н/з НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і довіреності НАК №279311 від 08.12.2014 р., посвідченої приватним нотаріусом, реєстр № 5327, якою останню уповноважено на право розпорядження, експлуатації транспортним засобом, водночас, представляти права власника автомобіля, пов'язані із захистом порушених прав, зокрема, право отримання страхового відшкодування заподіяної транспорту шкоди.

За фактом ДТП з матеріальними збитками, оформленої працівниками поліції, відносно водія ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення БР/195522 від 27.09.2017р. за ст.124 КУпАП. 04 грудня 2017 р. постановою Голопристанського районного суду Херсонської області відносно ОСОБА_8 по справі №654/3026/17 закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Постанова набрала законної сили.

19 березня 2018 р. складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_7 за фактом ДТП 27.09.2017 р. 27 квітня 2018 р. суддею Херсонського міського суду провадження по справі №766/4920/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам правил дорожнього руху України, а тому він, як особа, що керувала автомобілем Тоуоtа Рrius, д/з НОМЕР_5 внаслідок чого ОСОБА_3 понесла матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 вересня 2019 року було залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_7 (а.с.74).

Ухвалою цього ж суду цій справі було вирішено провадження здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

У своїх письмових запереченнях Департамент патрульної поліції просив відмовити у задоволенні позову, зазначаючи, що вказаний автомобіль Тоуоtа Рrius рухався із увімкненими проблисковими синіми маячками, інші водії зобов'язані надавати переважне право, що не було зроблено автомобілем ВАЗ 21104, після чого сталось вказана ДТП. Також вказав, що водія ОСОБА_7 не визнано винним у вищезазначеній ДТП.

В.о. голови правління ПрАТ "Київський страховий дім" також подав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що вину ОСОБА_7 не доведено, а тому підстави для виплати чи стягнення страхового відшкодування зі страховика відсутні.

Оскаржуваним рішенням від 05 грудня 2018 року у задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Булига І.М., діючий в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати зазначене рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи. Зокрема вказав, що судом не враховано, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_8 не порушив Правила дорожнього руху, а винним є ОСОБА_7 Також зазначив, що судом залишено поза увагою й те, що факт непритягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за закінченням строку не є доказом його невинуватості. Крім того вказав, що судом було ухвалено рішення на підставі недопустимого доказу, а саме висновку експерта від 26.10.2018 року, який не направили іншим учасникам справи. Також зазначив, що суд не врахував того факту, що за встановлених обставин водій ОСОБА_7 не мав переваги в русі перед іншими водіями.

У своєму відзиві представник Департаменту патрульної поліції просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 власником легкового седану ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_6 (а.с.6).

Згідно довіреності від 19.06.2011 року ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_9 або ОСОБА_10, діючих незалежно один від одного, знімати та ставити на облік в органах МРЕВ, проходити технічних огляд автомобіля та його технічне обслуговування, продати належний йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого 26.04.2011 р. ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АР Крим м. Білогорськ, автомобіль марки ВАЗ, моделі 21104, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2, об'єм двигуна 1596, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 зареєстрований ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АР Крим м.Білогорськ. Для цього надано їм право експлуатувати вищезгаданий автомобіль з правом експлуатації за кордоном України, подавати від його імені заяви у відповідні установи та організації, одержувати необхідні довідки та документи, в тому числі тимчасові реєстраційні талони, дублікати свідоцтва про реєстрацію ТЗ у разі потреби, розписуватись за нього, укладати різні види договорів страхування, отримувати страхове відшкодування, належні йому за проданий автомобіль гроші, оплачувати всі види податків у відношенні автомобіля, а також виконувати всі дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності. Довіреність видана з правом передоручення (а.с.7).

Відповідно до довіреності від 08.12.2014 року ОСОБА_9 уповноважив ОСОБА_3 знімати та ставити на облік в органах МРЕВ, проходити технічних огляд автомобіля та його технічне обслуговування, продати належний йому згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого 26.04.2011 р. ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АР Крим м. Білогорськ, автомобіль марки ВАЗ, моделі 21104, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_2, об'єм двигуна 1596, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_7 зареєстрований ВРЕР при УДАІ ГУМВС України в АР Крим м.Білогорськ. Для цього надано їм право експлуатувати вищезгаданий автомобіль з правом експлуатації за кордоном України, подавати від його імені заяви у відповідні установи та організації, одержувати необхідні довідки та документи, в тому числі тимчасові реєстраційні талони, дублікати свідоцтва про реєстрацію ТЗ у разі потреби, розписуватись за нього, укладати різні види договорів страхування, отримувати страхове відшкодування, належні йому за проданий автомобіль гроші, оплачувати всі види податків у відношенні автомобіля, а також виконувати всі дії, пов'язані з виконанням цієї довіреності (а.с.8).

Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року о 08.00 год. в м. Херсоні на перехресті вулиць Поповича і Університетська сталася дорожньо-транспортна пригода з матеріальними збитками за участю транспортних засобів ВАЗ 21104, д/з НОМЕР_2, з причепом, під керуванням водія ОСОБА_8, і патрульного автомобіля Тоуоtа Рrius, н/з НОМЕР_5 що належить Департаменту патрульної служби МВС України, яким керував водій інспектор Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7, виконуючі трудові обов'язки. Унаслідок автопригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Під час зіткнення автомобілів, патрульний автомобіль Тоуоtа Рrius, д/з НОМЕР_5 був із ввімкненим проблисковим маячком синього кольору.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області 04 грудня 2017р. провадження по справі № 654/3026/17 відносно ОСОБА_8 закрито, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП (а.с.9).

Також у вказаній постанові зазначається про те, що водій ОСОБА_7 не виконав вимоги Правил дорожнього руху, був неуважний і не зреагував відповідно до обстановки в межах дозволеного, тим самим його дії знаходяться у причинному зв'язку із настанням події, яка передбачена ст.124 КУпАП.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 квітня 2018 р. провадження по справі №766/4920/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили (а.с.11).

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження з встановлення вартості матеріального збитку № Вэ-59 від 15.02.2018 року, проведеного судовим експертом Херсонської Торгово-промислової палати, вартість відновлювального ремонту т/з ВАЗ 21104, н/з НОМЕР_2, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в цінах на час проведення дослідження становить 27 432,68 грн (а.с.12-18).

Із полісу № АМ/2084481 вбачається, що у компанії ПрАТ "Київський страховий дім" застрахований транспортний засіб Тоуоtа Рrius, д.н. НОМЕР_5 (а.с.104).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що автомобіль Тоуоtа Рrius д/з НОМЕР_5 належить на праві власності Департаменту патрульної поліції України, який є юридичною особою. Автомобіль перебуває у користуванні Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 проходив службу на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Херсон, перебуваючи у трудових відносинах з ДПП України.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За ч.1 ст.1188 вказаного Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, вказаних в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського ведення, оперативного управління або з інших причин (договір оренди, довіреність і інше).

Згідно п.32.1 ст.32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Цивільно-правова відповідальність виникає за сукупності наступних умов: протиправність поведінки, наявність майнової шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_7 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та відсутні підстави для стягнення страхового відшкодування з відповідача ПрАТ "Київський страховий дім", що виключає можливість застосування положень ст.ст.1172, 1187, 1188 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Матеріалами справи та показаннями сторін підтверджено, що 27 вересня 2017 року о 08.00 год. у м. Херсоні на перехресті вулиць Поповича і Університетська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаних автомобілів.

Апеляційний суд враховує те, що в матеріалах цієї справи відсутні докази вини водія ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.04.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, при цьому не було з'ясовано обставини вчинення правопорушення та не вирішувалось питання щодо вини або невинуватості вказаної особи.

Разом з тим, для відшкодування шкоди необхідна наявність таких чинників як протиправність поведінки, наявність майнової шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина особи, яка заподіяла шкоду.

Таким чином, у даній ситуації відсутня умова настання цивільно-правової відповідальності - відсутні докази вини ОСОБА_7 Лише встановлення невинуватості ОСОБА_8 не може свідчити про вину іншого водія - ОСОБА_7, а тому позовні вимоги є безпідставними.

При цьому слід зазначити таке.

За положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена вказана постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зазначена вище постанова суду у справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2017 року прийнята стосовно ОСОБА_8, а тому і правові наслідки по цій постанові стосуються лише ОСОБА_8 і жодним чином не можуть стосуватися іншої особи, зокрема ОСОБА_7 А тому є безпідставними посилання позивача на вказану постанову як на обставину, що підтверджує вину ОСОБА_7 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді і яка не підлягає доказуванню.

Разом з тим, неправильним є висновок суду першої інстанції, що право на відшкодування шкоди має саме власник т/з ВАЗ - 21104. Апеляційний суд враховує, що положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на підставі, передбаченій законом чи договором. Отже, така особа, в даному випадку - ОСОБА_3, також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю ВАЗ - 21104, який знаходиться у її володінні та, відповідно, може бути позивачем у цій справі.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 року "Про практику розгляду судами цивільних справ".

Крім того, слід зазначити й таке. Суд першої інстанції посилався на висновок експерта №487-АТ/к від 26.10.2018 року Херсонського НДЕКЦ МВС України (відповідно до нього в дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21104 д.н. НОМЕР_2 з причепом виконуючи вимоги пункту 3.2. ПДР України мав технічну можливість уникнути настання ДТП. Встановити на явність або відсутність у водія автомобіля Тоуоtа Рrius, д/з НОМЕР_5 технічної можливості не допустити настання ДТП не є можливим) як на доказ, що підтверджує вину позивача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Вказана експертиза була проведена на замовлення представника відповідача - Департаменту патрульної поліції України.

Однак, відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В матеріалах справи відсутні підтвердження надсилання (надання) вказаного висновку позивачу. Крім клопотання про залучення до матеріалів справи вказаного висновку, яке надійшло до суду першої інстанції 30.10.2018 року, жодних доказів на підтвердження надсилання (надання) вказаного висновку позивачу не надано. Крім того, вказаний висновок навіть не був підшитий до матеріалів цивільної справи.

А тому апеляційний суд не бере до уваги вказаний доказ.

Проте, ця обставина не впливає на правильність висновку про відмову в позові, оскільки підставою для відмови була саме відсутність доказів вини ОСОБА_7 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та є такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на неврахування судом першої інстанції встановлення вини ОСОБА_7 у постанові Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.12.2017 року не може бути прийняте до уваги, оскільки, як зазначено вище, в силу ч.6 ст.82 ЦПК України правові наслідки по цій постанові стосуються лише ОСОБА_8 і жодним чином не можуть стосуватися іншої особи, зокрема ОСОБА_7 Також не може бути прийняте до уваги посилання скаржника на факт непритягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за закінченням строку як на доказ його вини, оскільки вказаною постановою обставини справи не встановлювались, зокрема не вирішувалось питання про вину чи невинуватість вказаної особи. Не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції й посилання скаржника на врахування судом висновку експерта від 26.10.2018 року, оскільки вказане не впливає на правильність рішення. Також підлягають відхиленню й доводи щодо відсутності у водія ОСОБА_7 переваги в русі перед іншими водіями, оскільки висновки суду першої інстанції зовсім і не ґрунтувалися на тому, що водій ОСОБА_7 мав перевагу в русі перед іншими водіями. Натомість вони ґрунтувалися на недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Булиги Ігоря Миколайовича, діючого в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 14 лютого 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська