14 лютого 2019 року м. Мукачево Справа №303/8259/18
Номер рядка стат.звіту 26
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Кость В.В.
секретар судового засідання Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мукачево цивільну справу
за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
до відповідачів: (1) ОСОБА_1;
(2) ОСОБА_2;
(3) ОСОБА_3
про стягнення заборгованості,
Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладених між позивачем та відповідачами договорів кредиту та поруки, зобовязання відповідачів перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними.
Представник позивача у судове засідання не зявився, оскільки заявив клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 4), при цьому не заперечив проти ухвалення заочного рішення по справі.
Належним чином, повідомлені про час і місце розгляду справи, відповідачі (1), (2), (3) в судове засідання не зявилися, заперечень на позовну заяву не надали, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
29 листопада 2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1, якою, в тому числі, було встановлено і строк виконання кредитного договору № MKZ0GA00000297 до 15.12.2023 року,
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 29.11.2013 року між Банком та відповідачем (2) ОСОБА_2 та відповідачем (3) ОСОБА_3 (надалі Поручителі) був укладений договір поруки, у відповідності до умов якого, останні взяли на себе зобов'язання солідарно з ОСОБА_1 відповідати перед Банком за виконання ним кредитного договору (а.с. 16, 17).
На підставі повідомлення від 27.07.2018, позивачем належним чином було повідомлено відповідачів (1), (2), (3) про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором від 09.11.2006 №MKZ0GA00000297, про що свідчить наявний в матеріалах справи реєстр згрупованих поштових повідомлень рекомендованих листів (а.с. 9, 10).
Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно із частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).
У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга ст. 1050 Цивільного кодексу України).
Нормативним правилом, яке міститься в частині першій ст. 543 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до частин першої та другої статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобовязання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент ухвалення судового рішення по справі, зобовязання за Кредитним договором відповідачами належним чином не виконані.
Судові витрати по справі у сумі 5917,93 грн. (а.с. 1) підлягають віднесенню на відповідачів (1), (2), (3) відповідно до частини першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 281, 283, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
1. Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволити.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму 1972,65 грн. (одна тисяча девятсот сімдесят дві гривні 65 коп.) у відшкодування судових витрат.
3.1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму 1972,65 грн. (одна тисяча девятсот сімдесят дві гривні 65 коп.) у відшкодування судових витрат.
3.2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму 1972,65 грн. (одна тисяча девтсот сімдесят дві гривні 65 коп.) у відшкодування судових витрат.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Кость