КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/1572/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року у складі судді Зінкіна В.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача пеню за прострочення аліментів на дочку ОСОБА_3 , в розмірі 16 597 грн. 20 коп., та додаткові витрати на утримання дитини, в розмірі 8 199 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий бір, в розмірі 979 грн. 70 коп.

31 жовтня 2019 року на рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року залишена без руху та скаржнику надано п`ять днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір.

Копія ухвали суду апеляційної інстанції неодноразово наплавлялась на поштову адресу скаржника, зазначену ним в апеляційній скарзі (а.с.88,89).

Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Матеріали справи містять інформацію щодо отримання ухвали суду апеляційної інстанції дружиною скаржника - 29 листопада 2019 року (а.с.92).

Ухвала Київського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року станом на 26 грудня 2019 року не виконана.

Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 1,3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI. 1950), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи, поведінка заявника, а також інших осіб, що беруть участь у справі, інших учасників процесу, поведінка органів державної влади, насамперед суду, характер процесу та його значення для заявника (справа «Федіна проти України» від 02.09.2010 р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004р. та інші).

Оцінюючи поведінку заявника, а також інших осіб, що беруть участь у розгляді справи…слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку.

Пункт 7 цієї постанови вказує, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1, 7, 8 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, керівні роз`яснення, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», практику Європейського суду з прав людини, вимоги ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року підлягає визнанню неподаною й поверненню скаржнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 02 вересня 2019 року у складі судді Зінкіна В.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя: