У Х В А Л А

14 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 642/3885/17

провадження № 61-47791св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Коротуна В. М., Курило В. П., Червинської М. Є., розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття касаційного провадження за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та ОСОБА_6 на постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» (далі - ПАТ «ПроКредит Банк»), треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, укладений між

ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Слоневською Д. В. 26 листопада 2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 4810.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2018 року ОСОБА_6 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року.

У грудні 2018 року ПАТ «ПроКредит Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2018 року.

Ухвалами Верховного Суду від 27 грудня 2018 року поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшли клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття провадження в справі на підставі пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Клопотання не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням категорії справи та положень пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України підстав вважати цю справу малозначною в силу закону немає, оскільки вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу є немайновою.

Справа не визнана судом малозначною і за критеріями пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, оскільки не відноситься до справ незначної складності.

За відсутності підстав, передбачених частиною шостою статті 19 ЦПК України для визнання справи малозначною, відсутні підстави вважати, що касаційне провадження відкрито помилково.

Керуючись частиною шостою статті 19, статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про закриття касаційного провадження за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та ОСОБА_6 на постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_7, про визнання договору недійсним, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська