Справа № 342/760/18
Провадження № 2/342/57/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні належним позивачам житловим будинком шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право на користування цим житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачам згідно свідоцтва про право власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, де вони спільно проживають. Влітку 2006 року позивач ОСОБА_3 поїхав на збирання урожаю в Херсонську область, де познайомився з ОСОБА_4, пізніше вони спілкувались та переписувалися, а влітку 2007 року відповідачка ОСОБА_4 з своєю неповнолітньою дочкою переїхали в село Глушків до позивачів на постійне проживання. 27 листопада 2007 року Городенківським РВ УМВС відповідачка була зареєстрована в господарстві позивачів. Проживаючи в будинку позивачів, дочка відповідачки Юлія ходила в Глушківську школу-садок, а пізніше навчалася в Городенківському СПТУ № 31. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в цивільному шлюбі. Влітку 2013 року ОСОБА_4 разом із дочкою поїхали до своєї матері в с. Архангельська Слобода Херсонської області, так як важко захворіла її мати; там залишилася проживати. Відповідачка протягом 5 років не проживає в господарстві позивачів, не є членом їхньої сім'ї, не бере участі у веденні господарства, особистих речей її в житловому будинку немає, участі у сплаті комунальних послуг не бере, житлом забезпечена, однак її враховують як члена домогосподарства при призначенні житлової субсидії, що порушує права позивачів, як власників нерухомого майна. Тому позивачі звернутися до суду з цим позовом.

13.11.2018 року позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просили усунути перешкоди у користуванні належним їм на праві приватної власності житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі підтримали уточнені позовні вимоги з наведених в позові підстав, просять задовольнити. Позивач ОСОБА_1 суду пояснив, що відповідачка з його сином ОСОБА_5 жили в цивільному шлюбі до 2013 року, потім відповідачка поїхала в с. Архангельська Слобода Херсонської області, де проживає. Крім того, пояснив, що дочка відповідачки вийшла заміж, проживає в Херсонській області. Позивач ОСОБА_3 суду пояснив, що з 2013 р. з відповідачкою спільно не проживають; під час розмови остання ствердила, що не буде проживати з ним в с. Глушків, але виписатися з їх будинку вона не бажає.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши позивачів, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.02.2006 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради стверджено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку по АДРЕСА_1, на підставі рішення виконавчого комітету Глушківської сільської ради № 8 від 31.01.2006 року (форма власності - приватна спільна часткова, частка - по 1/3).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9932198 від 24.02.2006 р., вбачається, що співвласниками житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.02.2006 року виконавчим комітетом Глушківської сільської ради є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (форма власності - приватна спільна часткова, частка - по 1/3). Довідкою № 283, виданою 18.07.2018 р. виконавчим комітетом Глушківської сільської ради стверджується, що житловий будинок ОСОБА_1 в списках під час первинної реєстрації знаходився в АДРЕСА_2, а в даний час знаходиться в АДРЕСА_1

Згідно довідки № 313 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої 05.07.2018 року Глушківською сільською радою, до складу сім'ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_13 входять: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, співмешканка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрована, але не проживає; записано зі слів власника).

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, суду пояснили, що вони проживають по-сусідству із позивачами, відповідачка ОСОБА_4 проживала з позивачем ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_8 ходила в селі Глушків до школи, а з 2013 року відповідачка з дочкою не проживають в господарстві позивачів.

Факт реєстрації відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в с. Глушків підтверджується інформацією Глушківської сільської ради № 427 від 27.09.2018 р., отриманою на запит суду.

Довідкою № 493 від 02.11.2018 року, виданою виконавчим комітетом Глушківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що громадянка ОСОБА_4 з 2013 року відсутня за місцем реєстрації в АДРЕСА_1.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Судом встановлено, що відповідачка не є членом сім'ї власників житла, договору найму жилого приміщення з позивачами не укладала, не проживає в будинку позивачів по АДРЕСА_1, хоча зареєстрована в ньому. Реєстрація місця проживання відповідачки в належному позивачам житловому будинку перешкоджає їм належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належним позивачам майном шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383 ЦК України, керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточнені позовні вимоги задовольнити.

Усунути позивачам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні належним їм на праві приватної власності житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - АДРЕСА_14.

Місце реєстрації проживання відповідачки ОСОБА_4 АДРЕСА_14; фактичне місце проживання АДРЕСА_15.

Повне судове рішення складене 21.01.2019 року.

Суддя: Ничик Г. І.