Справа № 388/1349/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко Володимир Олександрович, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка була його бабою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельною ділянкою площею 0,30 га за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок та земельна ділянка належали спадкодавцю згідно з довідкою Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 252 від 28 серпня 2019 року.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 стало відомо, що за життя ОСОБА_4 залишено заповіт від 18 березня 1984 року на його користь. За цим заповітом спадкодавець ОСОБА_4 заповіла йому належний їй житловий будинок.

ОСОБА_2 зазначає, що про наявність на його користь заповіту не знав, а тому не звертався до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. За цих обставин просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 жовтня 2019 року до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав за обставин зазначених у ньому, попросив позов задовольнити.

Представник відповідача Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області Курищенко Т.І. у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що ОСОБА_3 не є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а є головою двору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Суду пояснила, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 придбала у 1998 року. На той час договір купівлі-продажу уклали в усній формі. У 2009 року було надано розписку про отримання грошових коштів за продаж будинку. Кожного року ОСОБА_2 обіцяв надати документи на домоволодіння, однак цього не здійснив. Бажає постійно проживати у домоволодінні.

Приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко В.О. у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову в позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоолександрівка Долинського району Кіровоградської області померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 16 березня 1984 року секретарем Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у реєстрі за № 3. За цим заповітом ОСОБА_4 розпорядилась належний їй на праві особистої власності житловий будинок, що знаходиться у с. Новоолександрівка Долинського району Кіровоградської області заповісти ОСОБА_2 (а. с. 8).

Згідно з довідками Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 336 від 8 жовтня 2019 року, № 337 від 8 жовтня 2019 року на день смерті ОСОБА_4 проживала одиноко за адресою: АДРЕСА_1 , була головою домогосподарства, користувалась земельною ділянкою площею 0,30 га (а. с. 18, 19).

За змістом довідки Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області № 338 від 8 жовтня 2019 року тепер головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 Площа земельних ділянок 0,9282 га, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,6782 га (а. с. 20).

За змістом п. 43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553), для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Отже, за певних обставин записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_4 , а тому спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР (1963 року).

Статтею 524 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. ст. 525-527 ЦК УРСР (1963 року)).

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (ст. 534 ЦК УРСР (1963 року)).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

За змістом п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

ОСОБА_2 зазначає, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не подавав, оскільки не знав про наявність на його користь заповіту.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена 11 вересня 2019 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величком В.О. за заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 про прийняття спадщини.

Постановою цього ж нотаріуса від 11 вересня 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 з тих підстав, що ним пропущений строк для прийняття спадщини.

Оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена лише 11 вересня 2019 року, а спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно посилання позивача на практику застосування норми права Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа № 6-1320цс17) щодо цих правовідносин, є необґрунтованим. У справі на яку посилається позивач правовідносини виникли у 2008 році. Після смерті спадкодавця спадщину було прийнято в установлений строк іншими спадкоємцями, а нотаріусом після відкриття спадкової справи у порушення закону не було повідомлено спадкоємця за заповітом про відкриття спадщини. Тобто обставини в обох справах є зовсім різними.

Отже, оскільки поважними для пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, незнання про заповіт не має ознак та за своїм характером не є об`єктивними, непереборними, істотним труднощами для прийняття спадщини, зважаючи, що з моменту відкриття спадщини у цій справі пройшло двадцять два роки, відповідно відсутні підстави згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) для продовження позивачу строку для прийняття спадщини.

Практика застосування ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) відображена у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2018 року у справі № 388/353/17.

З огляду на вищезазначене, визнання у цій справі відповідачем позову суперечить закону, а тому у позові ОСОБА_2 слід відмовити як заявленому необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 529, 549-550 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_2 до Новоолександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величко Володимир Олександрович, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 27 грудня 2019 року.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський