КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1170/19
Провадження №2/319/473/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 року смт. Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мальованого В.О.,
при секретарі судового засідання Синяковій О.І.,
за відсутності осіб,які повинні брати участь у розгляді справи, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлове приміщення, -
В С Т А Н О В И В:
26 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нежитлове приміщення.
В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05 вересня 2019 року нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літ.А - нежитлове приміщення, загальною площею 19,8 кв.м., Б - вбиральня, В - навіс, Д -кафе, 27 кв.м., №1 - огорожа, 1- замощення, загальною площею 46,8 кв.м.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання надали заяву з проханням слухати справу без їх участі. Одночасно позивач у заяві вказала про те, що вона підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Не заперечували проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача в судове засідання.
Представник третьої особи - Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не з"явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності , та зазначив, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 .
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача, її представника та представника третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився , про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. В підготовче засідання, через канцелярію суду 25 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_2 надавав письмову заяву, в якій зазначав, що позов ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти його задоволення.
У зв`язку з цим на підставі ст.ст. 223,280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Суд, з`ясувавши позицію позивача, її представника та представника третьої особи, викладених у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Статтею 41 Конституції України визначено , що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.1 протоколу до неї ( 1952 р.) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
За договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 05 вересня 2019 року, ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_1 прийняла і зобов`язалась оплатити за нежитлове приміщення - кафе, розташоване по АДРЕСА_1 ( а.с. 9). Згідно вкзаного договору, нежиле приміщення, належить продавцю на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/707/17 від 11 липня 2017 року.
Згідно розписки, наданої ОСОБА_2 ( а.с.11), ОСОБА_2 отримав гроші в сумі 97 396 грн від ОСОБА_1 за проданий об"єкт нерухомості - кафе, розташоване по АДРЕСА_1 . Зобов`язався з"явитись 09 вересня 2019 року до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Претензій щодо оплати він не має.
Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Пунктом 5 Договору купівлі - продажу нежилого приміщення, сторони передбачили, що право власності на нерухоме майно виникає з дня державної реєстрації договору.
Згідно свідоцтва, посвідченого 09 вересня 2019 року приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області Дашевською А.О., ОСОБА_1 09 вересня 2019 року о 09.30 год. перебувала у приміщенні приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області .
Згідно ч.1 ст.209 та ч.1 ст.210 ЦК правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з дня такого посвідчення.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
При розгляді спорів щодо визнання правочинів дійсними, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України суду слід з`ясовувати дійсні причини, які перешкоджають нотаріальному посвідченню правочину та якими доказами це підтверджується, окрім того слід перевіряти чи не містить спірний правочин умов, які суперечать закону і які перешкоджають його нотаріальному посвідченню.
Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 3 ст. 3 вищевказаного Закону, встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
З матеріалів справи та пояснень позивача та її представника встановлено, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.
Так, до суду надійшла заява ОСОБА_4 , який письмово повідомив суд, що за адресою його місця реєстрації : АДРЕСА_2 , отримував листи, які адресовані його брату - ОСОБА_2 . Вказані листи на підтвердження своїх пояснень надає суду. На теперішній час ОСОБА_2 перебуває нза межами України.
Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 , його зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_2 . Згідно пояснень представника позивача та наданого на підтвердження копії закордонного паспорту громадянина України, ОСОБА_2 в грудні 2019 року перетнув кордон України та виїхав для працевлаштування до Федеративної Республіки Німеччини.
Тобто судом під час розгляду справи встановлено безповоротне ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та втрата позивачем можливості такого нотаріального посвідчення через виїзд відповідача за межі України для працевлаштування до Федеративної Республіки Німеччини.
Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Вказана позиція підтримана постановою Верховного суду від 04 березня 2019 року у справі № 665/2266/16-ц.
Суд вважає, що позивач довів факт безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити ( виїзд відповідача за межі України для працевлаштування до Федеративної Республіки Німеччини) , що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.
За таких обставин наявні передбачені законом підстави для визнання договору купівлі-продажу від 05 вересня 2019 року дійсним, оскільки матеріали справи містять докази того, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору та що така можливість була втрачена.
За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення цього договору та порушення прав ОСОБА_1 .
Питання розподілу судових витрат позивачем не підіймалося.
Керуючись ст.41 Конституції України, стст.220, 334, 640 ЦК України, стст.150 ЖК України, стст.12,76,77,81,83,141,211,223,247,258, 259, 265,268, 280-284 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 05 вересня 2019 року та права власності на нежитлове приміщення, - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 05 вересня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , щодо купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Визати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 46,8 кв.м., яке складається з : літ А - нежитлове приміщення площею 19,8 кв.м., літ. Б - вбиральня, літ. В - навіс, літ. Д - кафе площею 27 кв.м., №1 - огорожа, І - замощення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 27 грудня 2019 року.
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ,
представник позивача : ОСОБА_3 , адреса робочого місця: АДРЕСА_4 ,
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
Суддя: В.О.Мальований