Справа № 148/1785/18
Провадження №2/148/209/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.03.2014 в м. Тихорецьк Краснодарського краю Російської Федерації померла її рідна тітка по лінії батька ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 1,47 га, розташованої на території Тульчинської міської ради ОТГ (колишньої Тиманівської сільської ради), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №059914, виданого Тульчинською районною держадміністрацією.

За життя ОСОБА_2 залишила на її ім'я заповіт, згідно якого заповіла їй належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Про існування даного заповіту і про те, що ОСОБА_2 померла вона дізнався тільки в кінці літа 2018 року. До числа спадкоємців першої та другої черги вона не входила, а тому право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у неї не виникало і підстав для подачі заяви про прийняття спадщини у неї не було. Не знаючи про існування заповіту, та про те, що ОСОБА_2 померла, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подавала, а тому пропустила шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Причину, по якій нею було пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, вона вважає поважною. Просить визначити її додатковий строк терміном три місяці, достатній для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті її тітки ОСОБА_2, померлої 25.03.2014.

Позивач в судове засідання не з'явилася. В матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити.

Представник відповідач у судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої останній просить розглядати справу за відсутності представника Тульчинської міської ради за наявними в матеріалах справи документами, при винесенні рішенні покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії дублікату заповіту від 11.04.2011 (а.с.7), ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 після своєї смерті земельну ділянку (пай), розташовану на території Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області площею 1,47 гектарів в межах згідно з планом посвідченим Державним актом І-ВН №059914, виданий Тульчинською райдержадміністрацією від 20.03.2002.

25.03.2014 в м. Тихорецьк Краснодарського краю Російської Федерації ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02.04.2014 серія ІV-АГ №700917 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із земельної ділянки площею 1,47 га, розташованої на території Тульчинської міської ради ОТГ (колишньої Тиманівської сільської ради), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВН №059914, виданого Тульчинською районною держадміністрацією, про що свідчать копія відповідного державного акту на право власності на землю (а.с.9) та довідка, видана Тульчинською міською радою об'єднаної територіальної громади від 24.09.2018 №84 (а.с.6).

Згідно повідомлення Тульчинської державної нотаріальної контори від 05.11.2016№792/01-16 (а.с.23), після смерті Коропій Г.П., померлої 25.03.2014, спадкова справа не відкривалась.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічно правової позиції притримується Верховний Суд у постанові 198/476/16-ц від 18.01.2018.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: вона не знала про існування заповіту, а за законом на час відкриття спадщини права на неї не мала, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 вона отримала лише в 2018 році, а також те, що відповідач - представник відповідача не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно їїзаяви, залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 1268, 1272 ЦК України, , ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради обєднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці, достатній для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої 25.03.2014.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: