МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2019 р. Справа №370/3179/18

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі судового засідання Прокопчук О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права на завершення процесу приватизації земельної ділянки у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Копилівської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельні ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, з кадастровим номером НОМЕР_2, та площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_3, що розташовані у АДРЕСА_1

Позивач належить до спадкоємців першої черги за законом та спадщину після смерті батька прийняв. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має.

Правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки спадкодавець не отримав за життя, що і стало підставою відмови нотаріуса у видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

То ж, позивач, посилаючись на ст. 1216, 1269-1270, 1272 ЦК України, просив суд визнати за ним право на завершення процесу приватизації, тобто на отримання у власність у порядку спадкування за законом після смерті батька на вказані вище земельні ділянки.

У судове засідання позивач не прибув, їх представник ОСОБА_3, згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 21.11.2018 року позов ОСОБА_1, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 20.12.2018 року, виконавши дії, передбачені ст. 197 ЦПК України, закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 23.01.2019 року.

Належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштивого відправлення №594, відповідач, Копилівська сільська рада, свого представника в судове засідання не направила, причини його неявки не повідомила, в у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надала, у зв'язку із чим на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглядається на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, спадщину у встановлений строк прийняв, інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. Наведені обставини встановлені рішенням Макарівського районного суду Київського області від 12.07.2018 року у справі № 370/2004/17 (а.с. 9-10), та відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доказуванню.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина, до якої, зокрема, увійшли земельні ділянки:

- площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_2, на підставі державного акту НОМЕР_4, виданого 18.04.2006 року та зареєстрованого за №272 у Книзі записів реєстрації державних актів;

- площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_3, що розташована у АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_2, на підставі державного акту НОМЕР_5, виданого 18.04.2006 року та зареєстрованого за №271 у Книзі записів реєстрації державних актів.

Як вбачається із вказаних державних актів, вони були зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів, однак на них відсутній підпис сільського голови та відтиск печатки сільської ради.

Нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначені земельні ділянки через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, оскільки на державних актах відсутній підпис сільського голови та відтиск печатки сільської ради (а.с. 25).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст. ст. 1216, 1218, 1221, 1223, 1258, 1267, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має, спадщину прийняв, і оскільки спадкодавець ОСОБА_2, за життя не набув права власності на земельні ділянки згідно зі ст.ст. 125, 126 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, отримав рішення органу місцевого самоврядування про передачу йому у власність, за життя не встиг отримати правовстановлюючі документи, то до спадкоємця, тобто до позивача відповідно до ст. 1218 ЦК України переходить право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки на ім'я спадкоємця.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права на завершення процесу приватизації земельної ділянки у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, право на завершення приватизації та отримання у власність земельних ділянок:

- площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у АДРЕСА_1, відповідно до державного акту НОМЕР_4, виданого 18.04.2006 року на ім'я ОСОБА_2, та зареєстрованого за №272 у Книзі записів реєстрації державних актів;

- площею 0,186 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_3, що розташована у АДРЕСА_1, відповідно до державного акту НОМЕР_5, виданого 18.04.2006 року на ім'я ОСОБА_2, та зареєстрованого за №271 у Книзі записів реєстрації державних актів.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 28.01.2019 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1.

Копилівська сільська рада - адреса: 08033, с. Копилів Макарівського району Київської області, вул. Жовтнева, 57; .

Суддя О.В. Тандир