Справа № 2-951/2007
Провадження № 4-с/635/26/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року селище Покотилівка Харківського району

Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченка Д.О.,

боржник ОСОБА_1 , представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

стягувач ОСОБА_3 , представник стягувача ОСОБА_4 ,

державний виконавець Харченко Д.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яку уточнив та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо складання розрахунку заборгованості про сплаті аліментів та скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 09 серпня 2019 року про наявність заборгованості у розмірі 14991,94 гривні, скасувати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 24 вересня 2019 року у розмірі 16805,36 гривень та штрафу за несплату аліментів в розмірі 7495,97 гривень.

Заявою від 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 збільшив вимоги та просить також визнати неправомірними дії державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо складання розрахунку заборгованості про сплаті аліментів станом на 23 жовтня 2019 року про наявність заборгованості у розмірі 8656,99 гривень та скасувати вказаний розрахунок.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні у Міськрайонному відділі Державної виконавчої служби по Харківському районі та місту Люботину Головного територіального управління Юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 4941649 за дублікатом виконавчого листа № 2-951/07, що виданий 29 березня 2019 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2006 року і до повноліття дітей. 09 серпня 2019 року державним виконавцем виконаний розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 07 листопада 2006 року по 09 серпня 2019 року за яким сума заборгованості складає 14991,94 гривні, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. На підставі вказаного розрахунку відомості про ОСОБА_1 , як боржника внесені до Єдиного реєстру боржників та до погашення заборгованості по аліментам винесені: постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанову про тимчасове обмеження у праві полювання; постанову про тимчасове обмеження виїзду за межі України. 24 вересня 2009 року також проведений розрахунок заборгованості за яким сума становить 16805,36 грн. Постановою від 16 вересня 2019 року на заявника накладено штраф на користь стягувача у розмірі 7495,97 грн. Вказані постанови державним виконавцем боржнику не надсилались і про їх ухвалення він дізнався коли йому не дозволити виїхати за межі України і 24 вересня 2019 року особисто отримав постави у державного виконавця, дії якого вважає неправомірними. Так, відповідно до рішення суду та виконавчого листа розмір аліментів, що підлягають стягненню складає 1/3 частину від усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоді як з 01 липня 2017 року і до дати складання розрахунків 09.08.2019 року та 24.09.2019 року розрахунок проводився відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 сімейного Кодексу України, в новій редакції від 17.05.2017 року, якою збільшено до 50 % мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку. 23 жовтня 2019 року складений розрахунок заборгованості за яким заборгованість з 21.05.2019 року по 23 жовтня 2019 року склала 8656,99 гривень. За період з 21.05.2019 року по 01.06.2019 року державним виконавцем нарахована заборгованість у місячному розмірі 1013,50 грн. Таким чином держаний виконавець безпідставно збільшив розмір аліментів, що підлягають стягненню, при цьому ним не було прийнято до уваги, що починаючи з 2007 року заявник у добровільному порядку виконує рішення суду і перераховує на користь стягувача аліменти на утримання двох дітей у розмірі від 30 % до 50 % від свого доходу, що перевищує встановлений судом розмір 1/3 частина, а після досягнення сином повноліття у 2011 році він продовжив сплачувати аліменти у тому ж розмірі. За вказаних обставин ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою.

За клопотанням до участі у розгляді справи залучено стягувача ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені вимоги, просили їх задовольнити з підстав викладених у скарзі та доповненні до неї.

Державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченко Д.О. в судовому засіданні проти вимог викладених у скарзі заперечував посилаючись на їх безпідставність та вказав, що діяв відповідно норм діючого законодавства, просив у задоволенні скарги відмовити.

Стягувач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували, просили в задоволенні вимог про скасування розрахунків відмовити за їх безпідставністю та вказали про відсутність переплати при стягненні аліментів, при цьому зазначили, що розмір аліментів, що стягується за рішенням суду не може буди нижчим від встановленого законом мінімального розміру встановленого законом і розрахунок розміру аліментів правильно складений з урахуванням зміни норм діючого законодавства.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 та його представника, державного виконавця, стягувача ОСОБА_7 Н.Л. та її представника, дослідивши матеріали скарги та цивільної справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2007 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2006 року і до повноліття дітей.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 березня 2019 року задоволено заяву державного виконавця та видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-951/2007 по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

09 серпня 2019 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо ОСОБА_1 , як боржника внесені відомості до Єдиного реєстру боржників, також винесені: постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; постанова про тимчасове обмеження у праві полювання; постанова про тимчасове обмеження виїзду за межі України, на супровідних листах до вказаних постанов та повідомлення міститься підпис ОСОБА_1 про їх отримання 24.09.2019 року.

Суду надані розрахунки заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-951/2007, що складені державними виконавцями:

Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Носовою В.С. за яким станом на березень 2019 року заборгованість становить 16535,18 гривень і довідка про те, що станом на 01.04.2019 року заборгованість відсутня, переплата складає 16 535,18 гривень;

Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченком Д.О. за якими:

станом на 09.08.2019 року заборгованість становить 14991,94 грн.;

станом на 24.09.2019 року заборгованість становить 16805,36 гривень, штраф за несплату аліментів становить 7495,97 гривень, загальна заборгованість становить 24301,33 гривні,

станом на 23 жовтня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Умови і порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) як завершальної стадії судового провадження врегульовані положеннями Закону України «Про виконавче провадження», статтею першою якого визначено, що виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу: у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Законом України від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» зміна редакція абзацу другого частини другої статті 182 Сімейного Кодексу України та визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи доводи заявника та норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає за безпідставністю вимог виходячи з наступного.

Суд вважає, що державний виконавець, який після набрання чинності Законом України від 17 травня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» при вирахуванні розміру аліментів та складенні розрахунків заборгованості керувався його нормами, які визначили що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, діяв відповідно до закону та в межах повноважень, оскільки в такому випадку розмір аліментів, що визначений рішенням суду як 1/3 частина від усіх видів заробітку не змінився і безпідставним є посилання скаржника та його представника на те, що розрахунок проводився не на підставі рішення, при цьому суд звертає увагу на те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, як і прожитковий мінімум для дітей відповідно віку; для працездатних осіб та осіб, які втратили працездатність, можуть змінюватись законами України і такі зміни не потребують окремого звернення до суду з позовом для їх застосування по вже ухваленими рішенням суду, що набрали законної сили.

За вказаних обставин відсутні підстави для визнання незаконними дій державного виконавця і як наслідок відсутні підстави для скасування складених розрахунків заборгованості, тому суд відмовляє в задоволення вимог ОСОБА_1 за їх безпідставністю та недоведеністю, при цьому враховує, що інших підстав для скасування розрахунків заборгованості заявник не зазначив.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Харченка Д.О. - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Пілюгіна