УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/685/19

Провадження№4-с/751/7/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2

заінтересовані особи: ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Альфа-Банк»

представник заявника ОСОБА_4

представник АТ «Альфа-Банк» - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою та просила визнати неправомірними дії приватного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, а саме: магазин №5, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 2 та належить ОСОБА_1, за виконавчим провадженням №57286456 з примусового виконання виконавчого листа №751/1195/14 від 20.05.2014 року; скасувати повідомлення приватного виконавця ОСОБА_2 від 15.01.2019 за №01-29/101 про результати визначення вартості чи оцінки майна в порядку ст.57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження», за виконавчим провадженням №57286456 з примусового виконання виконавчого листа №751/1195/14 від 20.05.2014 року; визнати протиправною оцінку майна магазин №5, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 2, відповідно до звіту про незалежну оцінку від 11.01.2019, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8, за виконавчим провадженням №57286456 з примусового виконання виконавчого листа №751/1195/14 від 20.05.2014 року (а.с.1-9).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що приватним виконавцем ОСОБА_2 24.09.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 751/1195/14 про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року у сумі 84 960 971 грн 44 коп та стягнення судових витрат, а саме: витрат по справі третейського збору в сумі 25 500 грн 00 коп. 03.01.2019 року приватним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою: м. Підгородне Дніпропетровська обл., вул. Геологів, 2, та встановлено обмеження стосовно відчуження. Зазначила, що 03.01.2019 року приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання ОСОБА_8. 11.01.2019 року ОСОБА_8 було затверджено звіт про оцінку майна - магазин №5, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 2, підсумкова вартість якого склала 1 943 000 грн без ПДВ. 15.01.2019 року приватним виконавцем повідомлено про результати визначення вартості майна. Із вказаним звітом не погоджується, вважає його необєктивним, складеним без дотримання положень національних стандартів щодо оцінки майна, вартість майна є значно заниженою та не відповідає реальній вартості. Приватним виконавцем ОСОБА_2 не було зясовано думки сторін виконавчого провадження стосовно вартості майна. Крім того, не було дотримано встановленого законодавством десятиденного строку, наданого сторонам для узгодження вартості майна в порядку ст.57 ОСОБА_7, чим було порушено права та законні інтереси сторін виконавчого провадження. Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та постанову про призначення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні було постановлено в один і той самий день - 03 січня 2019 року. Чинним законодавством прямо передбачено право сторін виконавчого провадження на досягнення добровільної згоди щодо вартості майна й лише в разі не досягнення такої згоди у встановлений десятиденний строк та не повідомлення виконавця, щодо визначеної вартості майна, останній, у відповідності до ч.3 ст.57 ОСОБА_7, має здійснити визначення вартості майна за ринковими цінами або залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Крім того, вважає, що субєктом оціночної діяльності ОСОБА_8 порушено методику проведення оцінки майна, недотримання процедури проведення оцінки. В матеріалах виконавчого провадження відсутній договір на проведення оцінки майна, а тому відсутні підстави для її проведення. З аналізу звіту про оцінку майна не можливо встановити на підставі яких даних субєктом підприємницької діяльності було встановлено вартість обєкту оцінки. Посилання субєкта оціночної діяльності ОСОБА_8 щодо подібності економічних характеристик та характеру використання обєктів порівняння є такими, що не відповідають обєктивній дійсності. Також, ОСОБА_8, в порушення положень чинного законодавства, не був присутній на території обєкту оцінки, ним не було в повній мірі зібрано та проаналізовано істотні дані стосовно обєкта оцінки, не проаналізовано стан обєкту у зв'язку із чим, висновки зазначені у звіті не можна вважати достовірними.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Приватний виконавець ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити в задоволені скарги, обґрунтовуючи тим, що жодних порушень в процесі визначення вартості та оцінки майна ним допущено не було.

Представник стягувача Акціонерного товариства «Альфа - Банк» в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити в задоволені скарги. Вказав, що з часу накладення арешту на спірне майно боржник не зверталася з приводу досягнення добровільної згоди щодо вартості майна.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України ухвалив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_3

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Як вбачається із матеріалів справи на примусовому виконанні у приватного виконавця ОСОБА_2 перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа 751/1195/14, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова від 04.04.2014 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 у сумі - 84 960 971 грн 44 коп та стягнення судових витрат, а саме: витрат по справі третейського збору в сумі - 25 500 грн 00 коп (а.с.77).

На підставі заяви представника ПАТ «Альфа-Банк» від 24.09.2018 року (а.с.75-76), 24.09.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57286456 (а.с.86).

Про вказані дії було повідомлено стягувача та боржника за виконавчим провадженням №57286456, що підтверджується супровідним листом від 24.09.2018 року (а.с.87).

У подальшому, 24.09.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (а.с.90) та внесено відомості в державний реєстр обтяжень рухомого майна (а.с.91).

В межах примусового виконання рішення суду приватним виконавцем здійснювалися запити до Державної прикордонної служби України, відділу державної реєстрації актів цивільного стану, Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, центральний апарат Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного управління держпраці у Дніпропетровській області, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в міжміське бюро технічної інвентаризації та ін (а.с.93-95).

Згідно інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу належить нежитлова будівля - магазин №5, який розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Геологів, буд. 2 (а.с.115-117).

Отже, 10.12.2018 року, за заявою стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.143), приватним виконавцем ОСОБА_2 накладено арешт на майно, що належить боржнику - вищевказаний магазин (а.с.109) та проведено державну реєстрацію обтяження (а.с.112), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а.с.113-114).

03.01.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №751/1195/14 винесено постанову про опис та арешт нежитлової будівлі загальною площею 521,4 кв.м за адресою: вул. Геологів, буд.2, м. Підгородне, Дніпропетровської області (а.с.156-157).

Копія вказаної постанови направлена для відома сторонам виконавчого провадження, що підтверджується супровідним листом від 03.01.2019 року (а.с.158).

Також, 03.01.2019 року винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_8 (сертифікат №526/17 від 02.06.2017), якому необхідно провести огляд та надати висновок (звіт) щодо встановлення вартості описаного та арештованого майна, для подальшої його передачі та реалізації в рахунок погашення заборгованості (а.с.162-163), про що також повідомлено стягувача та боржника (а.с.161).

ФОП ОСОБА_8 11.01.2019 року затвердив висновок про вартість оціночного майна, яка становить 1 943 000 грн (а.с.15-34,173), про що приватний виконавець 15.01.2019 року повідомив сторони виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі (а.с.174, 175-176).

У подальшому вищевказане майно, вартість якого оцінена в 1 943 000 грн, передана Державному підприємству «СЕТАМ» для реалізації на електронних торгах (а.с.179-180).

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження 30 січня 2019 року зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/1195/14 на підставі ухвали Чернігівського апеляційного суду від 16.10.2018 року (а.с.190,191, 193).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч.2 статті 451 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ст. 18 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим ОСОБА_7 заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього ОСОБА_7 (ст.26 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження»).

За нормами ч. 1 ст. 20 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як розяснено в п. 24 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 ОСОБА_7 про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до ОСОБА_7 України від 12.07.2001 № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ст.57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, в редакції станом на час вчинення виконавчих дій, які оскаржуються, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Доводи заявника та її представника стосовно не дотримання приватним виконавцем встановленого законодавством десятиденного строку, наданого сторонам для узгодження вартості майна не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст.57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» зазначений строк слід рахувати з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника магазину №5, а саме з 10.12.2018 року.

Крім того, заявником не надано суду жодного доказу про те, що в період з 10.12.2018 року - часу накладення арешту, проведення його опису 03.01.2019 року, отримання звіту, вона зверталася до стягувача і намагалася досягти чи досягла з ним згоди про визначення вартості майна за взаємною згодою.

За змістом частин першої, другої та четвертої статті 13 ОСОБА_7 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, а також на вимогу інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, здійснюється рецензування звіту про оцінку майна. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Аналізуючи зазначену норму права слід дійти висновку, що в разі заперечення особи, яка має заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, така особа вправі звернутись з письмовим запитом щодо рецензування звіту про оцінку майна до осіб, які відповідно до ОСОБА_7 мають право здійснювати рецензування звіту.

Однак, заявник із запитом щодо рецензування звіту про оцінку майна до повноважних осіб не звертався, про що не заперечував в судовому засіданні представник заявника.

Відповідно до статті 12 ОСОБА_7 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року затверджено Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28 жовтня 2004 року затверджено Національний стандарт №2 «Оцінка нерухомого майна».

Відповідно до пунктів 14, 15, 16 Національного стандарту №1 визначення ринкової вартості об'єкта оцінки можливе із застосуванням усіх методичних підходів у разі наявності необхідної інформації. Методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об'єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

Пунктами 36, 37 Національного стандарту №1 передбачено, що оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об'єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки.

Відповідно до пунктів 51, 52 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

До звіту про оцінку майна від 11.01.2019 року було надано наступні додатки: постанова про призначення субєкта оціночної діяльності, постанова про опис та арешт майна, фотографії обєкта оцінки, технічний паспорт, витяги з мережі Інтернет, копія сертифікату субєкта оціночної діяльності, копія свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, копія кваліфікаційного свідоцтва, копія свідоцтва про підвищення кваліфікації (а.с.15-34).

У розділі 2 оспорюваного звіту про оцінку майна визначено технологію незалежної оцінки. В процесі проведення оцінки використовуються основні підходи, широко застосовувані в міжнародній практиці: дохідний та порівняльний підхід (а.с.21-23).

Також звіт містить визначення вартості обєкту оцінки й аналіз ринку нерухомості, досліджено місце розташування обєкту оцінки, міститься опис обєкта оцінки та визначення фізичного зносу, розрахунок вартості обєкта незалежної оцінки та розрахунок ринкової вартості обєкта оцінки дохідним і порівняльним підходом (а.с.25зв).

ОСОБА_1 в скарзі посилається на те, що приватним виконавцем ОСОБА_2 були допущені порушення вимог ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» та при проведенні оцінки оцінювачем не було дотримано вимог України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна».

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець, на виконання вимог статті 57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження», з метою визначення вартості майна виніс 03.01.2019 року постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності щодо надання висновку з питань вартості вищезазначеного майна та після отримання звіту про незалежну оцінку майна, 15.01.2019 року надіслав на адресу сторін виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна.

ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» та ОСОБА_7 України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» не містять обов`язку державного виконавця проводити перевірку дотримання Оцінювачем, при проведенні оціночних процедур вимог вищезазначених ОСОБА_7 та Нацстандартів та не встановлюють відповідальність саме державного виконавця за їх недотримання Оцінювачем, оскільки державний виконавець не наділений професійними знаннями для таких дій.

Великою Палатою Верховного Суду в справі №914/881/17 від 13.03.2018 року зроблено висновок про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов'язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Крім того, при зверненні до суду зі скаргою заявник не надав суду висновок експерта на спростування звіту про незалежну оцінку від 11.01.2019, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 Отже, не надав будь-яких доказів того, що вартість майна не відповідає дійсності, є явно заниженою.

Відповідно до положень статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, належних та допустимих доказів того, що звіт про оцінку нежитлової будівлі від 11.01.2019 року є необєктивним, необґрунтованим, вартість обєкту оцінки є значно заниженою, заявником не надано. Також не надано доказів на підтвердження доводів щодо наявності на момент проведення оцінки майна іншого технічного паспорту на спірний обєкт, який містить суттєві зміни з технічним паспортом доданим до звіту.

За вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що приватний виконавець під час виконання виконавчого документа у виконавчому провадженні діяв в межах повноважень, встановлених законом України «Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні і у її задоволенні необхідно відмовити.

Крім того, вимога заявника про скасування повідомлення приватного виконавця від 15.01.2019 року за №01-29/101 про результати визначення вартості чи оцінки майна в порядку ст. 57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки дана вимога не є способом захисту передбаченого ч.2 ст.451 ЦПК України. Обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника, однак в судовому засіданні встановлено не було. Суд вважає, що дії приватного виконавця щодо повідомлення сторін виконавчого провадження про результати визначення вартості чи оцінки майна є такими, що відповідають положенням ст.57 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 448-450 ЦПК України, ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 07.04.2019 року.

Суддя Н. В. Маслюк