Справа № 658/1439/18
(провадження № 2/658/109/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Подячевої І.Д.,

при секретарі Бердніковій С.В.,

розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 62 454,39 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 09.01.2013 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач зобовязання з надання відповідачу коштів виконав, а відповідач умови договору в строк, встановлений договором не виконує. Таким чином, станом на 03.04.2018 року за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 62 454,39 грн.

Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ч. 1 ст. 274 ЦПК України, із викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, з підстав зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила в задоволенні позову відмовити, застосувати строк позовної давності і врахувати те, що строк дії картки закінчився в серпні 2016 р., після цього вона картку не отримувала, гроші не знімала. Справу просила розглянути за її відсутністю (а.с.72). Одночасно надала копію свідоцтва про шлюб про зміну прізвища з Кипяткової на ОСОБА_1 (а.с.67).

За заявою позивача суд ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, а саме без проведення підготовчого судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Так, судом встановлено, що 09.01.2013 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого Банком кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-27).

З умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» відповідачку під час укладання договору ознайомлено.

За весь час користування кредитною лінією відповідачкою кредит та відсотки сплачувались з порушенням строків, встановлених договором, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 62 454,39 грн.., яка складається з наступних складових: 9647 грн. тіло кредиту; 1427,79 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 47 929,39 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 2950,21 штраф (процентна складова) (а.с.7-9).

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 601, 604 609 ЦК.

Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Так, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

За порушення зобовязання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Так, як встановлено матеріалами справи, відповідач не заперечує факт оформлення кредитної картки та знімання грошей з кредитної картки оформленої відповідачем в ПАТ КБ «ПриватБанк».

За таких даних та у відповідності до норм Цивільного кодексу України відповідач зобовязана повернути заборгованість, яка виникла у звязку із використанням кредитних коштів ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, як встановлено судом основна заборгованість відповідача, із вимогою про стягнення якої звернувся Банк є пеня, яка складає 47 929,39 грн..

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбаченого Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Таким чином, стягнення з відповідача пені у розмірі 47 929,39 грн. не відповідає вимогам Цивільного кодексу України, а тому не підлягає стягненню із боржника.

Крім того, не підлягають стягненню з відповідача зазначений позивачем розмір судового штрафу, який складає 3450 грн. 21 коп., оскільки з наданого до суду розрахунку заборгованості (а.с. 7-9) не можливо встановити розмір штрафу, а іншого розрахунку до суду не надано.

Одночасно відсутні підстави для застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, про що просила відповідач, оскільки згідно наданого до суду розрахунку сума боргу у розмірі 9647 грн. 79 коп. виникла в межах трьох років, а тому така заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Документально підтверджені судові витрати позивача складають 1762 грн. (а.с.33).

Керуючись ст. ст. 4, 5, 19, 258-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість по кредитному договору у загальному розмірі 11074,79 грн., яка складається з наступних складових: 9647 грн. заборгованість за кредитом; 1427,79 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» у розмірі 1762 грн. (а.с.33).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева