РІШЕННЯ

іменем України

справа № 166/1300/19

провадження № 2/166/372/19

категорія: 38

смт. Ратне 27 грудня 2019 року

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на гараж "Б-1" площею 48.6 кв.м.,який розташований в АДРЕСА_1 а на земельній ділянці площею 0,1434 га з кадастровим номером :01:004;0048, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

16 січня 2016 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті склав заповіт , згідно до якого вона є спадкоємцем вказаного майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді права власності:

-житловий будинок АДРЕСА_2 з АДРЕСА_3 і побутовими АДРЕСА_4 та земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :004:0055,призначену для його обслуговування,які знаходяться по АДРЕСА_5 ,яку успадкував ОСОБА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_6 ,яку успадкував ОСОБА_3 ;

-земельну ділянку площею 2,04 га з кадастровим номером 0:08:002:0001,призначену для ведення особистого селянського господарства та розміщену на території Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області,яку успадкував ОСОБА_4 .

Все інше майно,яке складається із земельної ділянки площею 0,1434 га з кадастровим номером :01:004:0048,яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та яка перебуває у спільній сумісній власності,гаража(Б-1) площею 48,6 кв.м.,який розташований на вищевказаній земельній ділянці та знаходиться під номером АДРЕСА_7 належне спадкодавцю заповів позивачці ОСОБА_1 Порфирівні,як своїй дружині.

Наведене вказане нерухоме майно, яке ОСОБА_5 заповів їй, належало останньому згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САК № 598669 від 20.12.2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕАР № 540627 від 20.12.2013 року та довідкою Ратнівської селищної ради.

На даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно - приміщення гаража , однак в приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу Антнонюка К.А. право власності на нього оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи, витяг з Реєстру прав власності, виписка з матеріалів інвентаризаційної справи.

Ухвалою суду від 28.10.2019 відкрито провадження у справі , витребувано спадкову справу.

Позивач ОСОБА_1 30.10.2019 звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 30.10.2019 кожен окремо звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Ухвалою суду від 22.11.2019 відмовлено у прийнятті визнання позову відповідачами: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,відкладено підготовче судове засідання , залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Ратнівську селищну раду, ОСОБА_6 ,Волошину ОСОБА_7 Феодосіївну, ОСОБА_8 .

Учасники судового розгляду у судове засідання 27.12.2019 не з`явилися,хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду,про що свідчить довідка про доставку SMS - повідомлення позивачці ОСОБА_1 , розписки про отримання судових повісток відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , повернуті рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 ..

Ратнівська селищна рада 27.11.2019 звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без участі їх представника ( а.с.56).

Отже, відповідно до ч.1 ст.223ЦПК УКраїни, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Нормами ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За нормами ст. 1218 ЦК України,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З заповіту складеного 16 січня 2016 року ОСОБА_5 , посвідченого приватним нотаріусом Ратнівського районного нотаріального округу Ляленко А.О. та зареєстрованого в реєстрі за №18, вбачається , що останній на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження:

-належний йому житловий будинок АДРЕСА_2 з АДРЕСА_3 і побутовими АДРЕСА_4 та земельну АДРЕСА_8 0,15 га з кадастровим номером :01:004:0055,призначену для його обслуговування,які знаходяться по АДРЕСА_5 заповів сину ОСОБА_2 ,1978 року народження;

належну йому квартиру АДРЕСА_6 ,заповів сину ОСОБА_3 ,1974 року народження;

--земельну ділянку пл.2,04 га з кадастровим номером :08:002:0001,яка розміщена на території Гірниківської сільської ради Ратнівського району Волинської області і призначена для ведення особистого селянського господарства заповів ОСОБА_4 ;

-все інше майно ,яке належитиме йому на день смерті,заповів позивачці,як своїй дружині(а.с.28) .

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого селищною Радою Заболотття Ратнівського району Волинської області 04 серпня 1973 року,стверджено,що ОСОБА_10 04 серпня 1973 року,актовий запис № 26, зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .Після реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище ОСОБА_11 . Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом як дружина спадкодавця ( а. с. 6).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12 грудня 1978 року,актовий запис № 87, стверджено,що ОСОБА_2 ,народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ,тобто відповідач є спадкоємцем за заповітом, як син спадкодавця ( а.с.9).

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 30 травня 1974 року,актовий запис № 40, стверджено,що ОСОБА_3 ,народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ,тобто відповідач є спадкоємцем за заповітом, як син спадкодавця ( а.с.13).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 21 червня 2016 року,актовий звпис № 49, Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, стверджено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_5 ,виданого Ратнівським РВ УМВС України в Волинській області ОСОБА_4 народився 28.04.1969 є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ( а.с.14).

З довідки Ратнівської селищної ради №4794 від 23.10.2019 року слідує, що ОСОБА_5 на день своєї смерті проживав з дружиною ОСОБА_12 Порфирівною,сином ОСОБА_2 ,невісткою ОСОБА_13 ,внуками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . (а.с.19).

Отже, у відповідності до ч. 1 ,ч.2 ст. 1220,ст. 1221 ч.1 ЦК України, 16 червня 2016 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_5 за місцем його проживання та позивач і відповідачі є спадкоємцями за заповітом .

Позивач та відповідачі, у встановлений строк для прийняття спадщини ,визначений ст. 1270 ЦК України, прийняли спадщину за заповітом,що підтверджено копією спадкової справи приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45689416 від 07.11.2016 року. Проте, із спадкової справи вбачається, зокрема , із заяви кожного спадкодавця ( відповідачі ), що спадщину ,яка залишилася після померлого ОСОБА_5 прийняли із конкретизацією нерухомого майна відповідно до заповіту спадкодавця. Разом з тим, позивачка, як спадкоємець, також прийняла спадщину - земельну ділянку 2,1601 га на території Забродівської сільської ради Ратнівського району Волинської області,автомобіль марки ВАЗ 210700-20. Окрім цього, вона як непрацездатна за віком дружина спадкодавця відповідно до заяви нотаріусу (а.с.48) відмовилася на виділення їй обов`язкової частки у спадщині , оскільки її право задоволено за рахунок іншого майна та речей , які переходять їй як до спадкоємця. Поряд з цим, ствердила в цій же заяві , що спадкове майно було особистою власністю її чоловіка і на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не претендує, що слідує із заяви до нотаріуса ( а. с. 49). Крім того,13.09.2019 року звернулася до нотаріуса ( а. с. 50) із заявою про прийняття спадщини - гараж в АДРЕСА_1 . Нотаріусом жодному спадкоємцеві не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , що стверджено копіє спадкової справи ( а. с. 42-51).

Згідно довідки Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області № 4835 від 25.10.2019 року гараж площею 48,6 кв.м.,який знаходиться по АДРЕСА_1 .Ратне дійсно належав покійному ОСОБА_5 та був збудований з дозволу Ратнівської селищної ради наданої відповідно до рішення від 28.12.2002 року. №4/6.(а.с.20).

Відповідно до рішення Ратнівської селищної ради № 4/6 від 28.12.2002 року " Про дозвіл ОСОБА_5 провести добудову двох кімнат 37 кв.м. і будівництво гаража розміром 40 кв.м. біля власної приватизованої квартири АДРЕСА_9 ( а. с. 21).

Таким чином , гараж на який просить визнати право власності позивачка є самовільно збудованим спадкодавцем ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_9 Ратне на земельній ділянці, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_16 Феодосіївни, ОСОБА_8 та відносить до кввартири № 2 як господарсько - побутова будівля. Позивачем не надано рішення Ратнівської селищної ради про присвоєння окремої адреси на гараж і рішенням Ратнівської селищної ради від 28.12.2002 року № 4/6 підтверджується, що надано дозвіл добудови двох кімнат до приватизованої квартири і будівництво гаража розміром 40 кв.м. біля власної квартири АДРЕСА_9 , чим спростовується зміст довідки Ратнівської селищної ради № 4835 від 25.10.2019 року( а.с.20) , що гараж площею 48,6 кв.м ( дозвіл видано 40кв.м, а не 48,6кв.м) знаходиться по АДРЕСА_1 . Таким чином, спадкодавцеві не виділялася земельна ділянка під будівництво гаража з новою адресою, а також збільшено площу гаража, дозвіл на який не давався за новою адресою АДРЕСА_1 . Поряд з цим, дозвіл на будівництво гаража надано за адресою АДРЕСА_1 , а за цією адресою розміщена земельна ділянка, кадастровий номер :01:004:0048 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, землі житлової забудови площею 0,1434 га ( .с.25-26), на якій розміщена квартира АДРЕСА_6 . Ратне,яку спадкодавець заповів ОСОБА_3 ,яку той прийняв згідно його заяви від 07.11.2016 о '13 год.05хв.№ 201 спадкова справа № 82/2016( а. с.45). В свою чергу , спадкоємець ОСОБА_1 ( позивач) звернулася із двома заявами до нотаріуса ,а саме 27.11.2017 № 22 спадкова справа № 82/2016 ( а. с.48 зворотня сторона листка ), із другою заявою від 27.04.2017 , на якій відсутній реєстраційний номер приватного нотаріуса Антонюка К.А., про відмову від обов`язкової частки у спадщині, тобто і земельної ділянки ,на якій розміщений гараж біля квартири АДРЕСА_10 будинку АДРЕСА_7 . Поряд з цим, у своїій заяві до нотаріуса 27.11.2017 № 22 спадкова справа № 82/2016 ( а. с.48 зворотня сторона листка ) позивачка не вказує про успадкування гаража за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того, цього гаража не вказує і в іншій заяві до нотаріуса ( а. с.49) .

Крім того, за приписами ч.1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей ( нерухоме майно,нерухомість) належить земельні ділянки, а також об`єкти , розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 182 ЦК України,право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Позивачем не надано рішення Ратнівської селищної ради про те, що на даний гараж визначено адреса по АДРЕСА_1 окремо від квартири .

Разом з тим, позивачка не може набути право власності на самовільно збудований гараж за адресою АДРЕСА_1 .Ратне спадкодавцем на земельній ділянці, яка належить на праві спільної сумісної власності, на якій розміщене спадкове майно - квартира АДРЕСА_6 .Ратне,яку успадкував ОСОБА_3 відповідно до заповіту ( а.с.45), та побудований без дозвольних документів - збудовано гараж за іншою адресою, ніж визначено рішенням Ратнівської селищної ради № 4/6 від 28.12.2002 року ( а. с. 21).

Крім того, суд не може визнати право власності на нерухоме майно, яке розміщене за однією адресою, а земельна ділянка, на якій воно розміщене, розташована за іншою адресою. Так, гараж "Б-1" площею 48,6 кв.м, що розміщений в АДРЕСА_1 , знаходиться на земельній ділянці, яка зареєстрована , кадастровий номер :01:004:0048 та знаходиться за іншою адресою в АДРЕСА_1 ( а. с. 21-26).

Суд, також звертає увагу, на копію долученого технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 стверджено,що складається з гаража площею 48,6 кв.м..(а. с. 22-24) із зазначенням адреси вулиця 1-го Травня,4а позначений Б-1, але в паспорті відсутня відображена будівля з Б-1.В журналі внутрішніх обмірів приміщень житлового ( садибного) будинку літера "А-1"( а.с.24). Крім того, зазначена різна площа 48,6 м2( а.с.23), 42,3 ( а. с. 24).

Приватним нотаріусом Ратнівського районного нотаріального округу Антонюком К.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, витягу з Реєстру прав власності, що стверджено повідомленням №219/02-14 від 13.09.2019 року ( а. с. 29).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ,Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 189801810 від 22.11.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,що знаходиться в АДРЕСА_1 а відомості відсутні.

При цьому, слід відмітити, що відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.

Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частина п`ята стаття 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Частиною восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, підстав відступати від якого колегія суддів не вбачає.

У справі відсутні дані щодо дотримання спадкодавцем визначеної чинним законодавством процедури прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, а суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію.

Окрім того, квартиру в АДРЕСА_11 успадкував спадкоємець ОСОБА_3 ,а позивач відмовилася від обов`язкової частки відповідно до ст. 1241 ЦК України ,як непрацездатна дружина, а спадковий гараж за адресою АДРЕСА_1 а був особистою власністю її чоловіка спадкодавця і вона не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на самочиненне будівництво та введення об`єктів нерухомого майна (житлового будинку) в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права та вона не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Приватним нотаріусом Ратнівського районного нотаріального округу Антонюком К.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, витягу з Реєстру прав власності, що стверджено повідомленням №219/02-14 від 13.09.2019 року ( а. с. 29).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ,Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190341827 від 26.11.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,що знаходиться в АДРЕСА_1 а відомості відсутні.

За таких обставин,оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному,повному,об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1216 ,1220,1221, 1223, 1241,1270 ЦК України, ст. ст. 4, 200, 263- 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_12 Порфирівни відмовити повністю.

Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання в АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , у визнанні права власності на гараж "Б-1" площею 48,6 кв.м.,який розташований в АДРЕСА_1 а на земельній ділянці площею 0,1434 га з кадастровим номером :01:004:0048,яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 354 ч.1 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О.З.Фазан