Провадження № 2-о/219/1974/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Бахмут Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Брагіної М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є онукою померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Н-Савини Черемисеновського району Курської обалсті, в день ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сніжне Донецької області.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що її бабця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с.Н-Савини Черемисеновського району Курської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сніжне Донецької області, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Зазначає, що у документах, а саме у паспорті громадянина України, її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « ОСОБА_2 », а у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1, який сформовано 10.12.2019 року, та який надано на підтвердження того, що померла є матір`ю батька заявника, прізвище ім`я по батькові померлої баби вказане як « ОСОБА_3 ». Зазначає, що вказані розбіжності в документах є перешкодою у оформленні спадку після смерті бабці.Заявник у заяві також зазначила, що вона звернулася до Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть бабці, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки на підтвердження факту смерті був пред`явлений документ, виданий на тимчасово окупованій території. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав і обов`язків. За цих обставин заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2019 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті у її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 19.12.2019 від начальника відділу надійшло клопотання (вх. № 42495), в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує, просила постановити рішення у відповідності до діючого законодавства.

Представник заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманского ОУ ПФУ Донецької області у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від в.о.начальника управління надійшло клопотання (вх. № 42931 від 25.12.2049) про розгляд справи без участі представника, також вказала, що не заперечує щодо встановлення юридичного факту за заявою ОСОБА_1 .

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такі факти іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З паспорту серія № НОМЕР_1 та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, який є дадатком до паспорта, (арк.с.8-9) вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В матеріалах справи також міститься довідка ВПО від 17.07.2018 за № , згідно якої ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (арк.с.11).

Судом достовірно встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.10.1983 року народження та заповненого російською, « ОСОБА_4 » народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9, сформованого 20.08.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 16 жовтня 2004 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 »; рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 14.12.2009 року № 2-2923 шлюб було розірвано (а.с.13-14).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 13.01.2018 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного териіторального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №15, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 13 січня 2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_13 » (а.с.15).

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1, сформованого 10.12.2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.16), батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є батьком заявника є - ОСОБА_15 та ОСОБА_3 . У витягу прізвище матері батька заявника (яка приходиться їй бабусею) зазначено як « ОСОБА_9 », по батькові « ОСОБА_16 », при цьому у її паспорті серії НОМЕР_4 , виданого Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області (а.с.17) дані П.І.П. записані - « ОСОБА_2 ».

Однак, через ту обставину, що в паспорті громадянина України вказано прізвище ім`я по батькові як « ОСОБА_2 », а у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, прізвище їм`я по батькові її померлої бабці, та матері її батька зазначено як « ОСОБА_3 », оскільки наявні розбіжності у вказаних документах, наявна підстава встановлення факту її родинних зв`язків з померлою ОСОБА_2 , як між онукою та бабцею.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказав, що він є чоловіком заявника та підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно є бабусею ОСОБА_17 , вона є матір`ю її батька ОСОБА_18 . Бабця заявника померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.Крім того, згідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 вказаної постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з чим даний юридичний факт підлягає встановленню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Що ж стосується вимоги заявника про встановлення факту смерті особи в певний час, суд зазначає наступне.

Серед юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 89 років в м. Сніжне Донецької області, причиною смерті є атеросклеротична хвороба серця, що вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 392 та довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 392), виданих 30.11.2019 республіканським бюро судово-медичної експертизи (арк.с.19).

Заявник вказує, що її бабця померла в м. Сніжне Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, де вона отримала свідоцтво про її смерть ( НОМЕР_5 ) (арк.с.20), однак отриманий документ перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки він виданий на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою від 10.12.2019 № 16-14-151/857 (арк.с.21).

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2014 року №1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України» Сніжнянському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - «Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Сніжне Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України свідоцтво про смерть від 02 грудня 2019 року ДНР № НОМЕР_6 , виданого відділом ЗАГС Сніжнянського міського управління юстиції Міністесртва юстиції Донецької Народної Республіки та письмовою інформацією наданою 30.11.2019 Республіканським бюро судово-медичної експертизи, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , причина смерті атеросклеротична хвороба серця.

Таким чином, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з п.3.4 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18 жовтня 2000 року № 52/5 судове рішення є підставою для реєстрації факту смерті особи, яка проводиться за місцем проживання заявника (ст. 257 ЦПК України) в державних органах запису актів цивільного стану.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог, тому також задовольняє вимогу заявника ОСОБА_1 про встановлення факт смерті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 18, 42, 81, 258-259, 263-265, 268, 272, 315-319, 430 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Н-Савини Черемисеновського району Курської обалсті, в день ІНФОРМАЦІЯ_8 в м.Сніжне Донецької області, Україна.

Відповідно до ст. ст. 317 ч. 4, 430 ч. 1 п. 8 ЦПК України, рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 04.04.2018 року, орган, що видав 1420, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації (згідно довідки ВПО): АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, буд. 62.

Заінтересована особа: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , адреса місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35.

Суддя Л.В. Шевченко