гСправа № 358/830/18 Провадження № 2/358/37/19
УХВАЛА

про зупинення провадження по справі

14 січня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходиться на розгляді цивільна справа № 358/830/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Під час судового розгляду справи представник відповідачки ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про зупинення провадження по справі, посилаючись на те, що відповідно до ухвали Богуславського районного суду Київської області від 28.11.2018 по справі №358/1692/18 відкрите провадження по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності та виділ в натурі частини житлового будинку з спільної сумісної власності.

Як було встановлено під час розгляду справи №358/830/18, позивач ОСОБА_1 на даний час офіційно одружений та проживає з громадянкою ОСОБА_6.

На даний час у будинку № 6 по вул. Молодіжна у м. Богуславі проживають ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_7 та їх малолітньою донькою ОСОБА_8. Зазначений будинок всі члени сімї використовують як єдине житло для постійного проживання.

Враховуючи вищевикладені обставини, проживання «молодого» подружжя ОСОБА_1 разом із відповідачкою ОСОБА_9 та іншими членами сімї, без його розподілу на дві окремих ізольованих квартири буде порушувати право інших співвласників на повагу до їх приватного і сімейного життя, до свого житла, яке є охоронюване законом.

Враховуючи, що житлова площа будинку № 6 по вул. Молодіжна у м. Богуславі складає лише 32 кв. м., відповідачка ОСОБА_4 вважає, що спір не може бути вирішений шляхом вселення особи на житлову площу, якщо така фактично не забезпечує можливість проживання, тому такий спосіб захисту права власності не буде належним.

При цьому на обгрунтування своєї позиції відповідачка посилається на те, що відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, вселення за судовим рішенням учасника спільної власності до іншого, який використовує приміщення для постійного проживання, за відсутності можливості надання учаснику спільної власності, який звернувся з такими вимогами, у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності порушує як право на недоторканість житла, гарантоване Конституцією України, так і право на повагу до свого житла, передбачене статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна правова позицій зазначена в ухвалі Верховного Суду від 16 травня 2018 рожу по справі № 654/761/15-ц.

Також сторона відповідача надала додаткові письмові пояснення до клопотання виходячи із судової практики Касаційного цивільного суду, в яких зазначила, що 12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову по справі № 654/761/15-ц, якою скасовано рішення суду першої та апеляційної інстанції, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Предметом судового розгляду у справі № 654/761/15-ц було також усунення перешкод у користуванням майном шляхом вселення.

Як зазначено у постанові Касаційного суду від 12.09.2018 підставою для скасування рішень першої та апеляційної інстанції слугували саме те, що не було встановлено хто є співвласником решти (63/100) частини домоволодіння та чи виділені в натурі 37/100 частин домоволодіння, не дослідили обставин вчинення перешкод позивачам у користуванні цим майном, зокрема, де, коли та яким чином були здійснені перешкоди.

Також, суд касаційної інстанції дійшов до правового висновку, що вселення за судовим рішенням учасника спільної власності на житлове приміщення до іншого при відсутності технічної можливості поділу, виділу або встановлення порядку користування житлом, незначний розмір жилої площі якого не забезпечує фактичної можливості проживати та використовувати для житла площу, яка відповідає розміру частки у власності, не узгоджується із частиною третьою статті 358 ЦК України.

Враховуючи, що під час розгляду справи № 358/830/18 не ставилися питання щодо виділення в натурі 1/4 частини житлового будинку, а також не досліджувалося питання щодо наявності технічної можливості поділу житлового будинку, відповідачка вважає, що провадження по справі № 358/830/18 підлягає зупиненню до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 358/1692/18 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності та виділ в натурі частини житлового будинку із спільної сумісної власності.

Позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення даного клопотання.

Суд вирішуючи заяву представника відповідачки ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі враховує наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа №358/1692/18 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності та виділ в натурі частини житлового будинку з спільної сумісної власності.

У цій справі позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину житлового будинку № 6 по вул. Молодіжна у м. Богуславі та виділити їм в натурі 3/4 частини будинку.

Вимоги позивача ОСОБА_1 в справі №358/830/18 за його позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю фактично полягають у його вселенні в житловий будинок №6 по вул. Молодіжна в м. Богуславі.

12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду прийняв постанову по справі № 654/761/15-ц, в якій дійшов до правового висновку, що вселення за судовим рішенням учасника спільної власності на житлове приміщення до іншого при відсутності технічної можливості поділу, виділу або встановлення порядку користування житлом, незначний розмір жилої площі якого не забезпечує фактичної можливості проживати та використовувати для житла площу, яка відповідає розміру частки у власності, не узгоджується із частиною третьою статті 358 ЦК України.

За вказаних обставин в даному випадку є підстави для застосування положень п. 6 ч. 1 ст. 215 ЦПК України та зупинення провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю до набрання законної сили судовим рішенням по справі №358/1692/18 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності та виділ в натурі частини житлового будинку з спільної сумісної власності.

З урахуванням викладеного та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі №358/830/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю, зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по справі №358/1692/18 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності та виділ в натурі частини житлового будинку з спільної сумісної власності.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 січня 2019 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_10