Номер справи 623/3617/19
Номер провадження 2/623/925/2019
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.,

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 21 жовтня 1995 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в м. Ізюм Харківської області відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 448. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Протягом подружнього життя часто сварилися з причини цілковитої психологічної несумісності характерів, яка з часом поглиблювалась і привела до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати лише формально, оскільки фактичні шлюбні відносини вже давно припинені. Сім`я фактично розпалася три місяці тому, всі фізичні та духовні зв`язки втрачені. Всі намагання зберегти сім`ю, помиритися, не дали результатів, тому спільне життя стало неможливим. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно і примирення неможливе. Шлюб розривають вперше. Позивач просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

До судового засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подав, про причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 1995 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.8).

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді справ, які виникають у зв`язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм СК, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, можливість збереження сім`ї втрачено.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище, тому прізвище позивача залишити без змін « ОСОБА_3 ».

Керуючись ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 113 СК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м. Ізюм Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 21 жовтня 1995 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюм Харківської області, актовий запис № 448.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Ізюмський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області просимо внести зміни до державного реєстру актів цивільного стану в Україні та внести відмітку до актового запису про шлюб № 448 від 21 жовтня 1995 року, виконаний в Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюм Харківської області.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя П. П. Винниченко