Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/950/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявлю про встановлення факту родинних відносин, тобто що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабусею заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 і, відповідно остання є її онучкою.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ч.1 ЦПК).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами(ст. 315 ч.1 п.1 ЦПК).

Крім того, як передбачено частин 2,3 статті 315 ЦПК, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в обєднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як звернуто увагу Верховним Судом України в аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також пунктом першим постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення - для цього він разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як передбачено статтею 318 ЦПК, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суддею встановлено, що заяву подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, яке є чинним з 15 грудня 2017 року в редакції ЗУ від 03.10.2017р.

Так, враховуючи зазначені вище норми статті 315 ЦПК України заявнику слід надати документи про те, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії (оформленні, посвідченні договору дарування майна) з-за неможливості встановити родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Крім того, заявнику слід зазначити, які ж документальні докази наявності родинних зв»язків/відносин між даними особами відсутні, враховуючи наявність відповідних свідоцтв про народження, свідоцтв про укладення шлюбу, паспортів тощо. Також, заявником не зазначена мета встановлення факту, що має юридичне значення, що є обов»язковим. Слід зазначити й про те, що до суду не надано екземпляр заяви зі всіма додатками для заінтересованої особи, що не відповідає нормам ЦПК України.

За таких підстав, заявникові слід усунути зазначені недоліки. Без підтвердження вказаних обставин, суддя не може вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку заяву) подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України (в даному випадку з особливостями, визначеними розділом ІУ ЦПК України) постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) та надає йому строк на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 174-177, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 (18.04.1988р. народження, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_1), заінтересована особа: ОСОБА_2 (26.07.1940р. народження, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4, код НОМЕР_2) про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху.

Заявнику необхідно усунути, вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків заява буде визнана не поданою та повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.02.2019 року.

Головуючий: ОСОБА_3