Справа № 143/1391/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Погребищенський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого - судді Марченко Л.В.,

з участю секретаря Шуваріної В.А.,

представника заявника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в місті Погребище цивільну справу за заявою ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, заінтересована особа: Андрушівська сільська рада про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває справа за заявою ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_1, заінтересована особа: Андрушівська сільська рада про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник є дружиною ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і земельна ділянка, площею 1,9946 га, що знаходиться на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Починаючи з червня 2015 року і до дня смерті ОСОБА_3, заявник постійно проживала разом з ним та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2. Однак, спадкодавець був зареєстрований у АДРЕСА_1, що створює перешкоди для заявника у прийнятті спадщини та оформленні своїх спадкових прав.

Заявник зазначає, що вона немає іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем, що змусило її звернутись до суду із даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника- адвокат ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги за обставин, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник Андрушівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 34).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила той факт, що її батько проживав разом із заявником ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 з 2015 року, хоча і з 2014 року був прописаний в АДРЕСА_3

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що знає сім'ю заявника ОСОБА_2 тривалий час, оскільки за проханням дочки ОСОБА_6 доглядала за ОСОБА_3 після інсульту та підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, до дня його смерті.

З'ясувавши позиції учасників судового процесу, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, повторно виданого 09.08.2018 Погребищенським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції у Вінницькій області, підтверджується факт, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2(дошлюбне прізвище ОСОБА_7) 20.01.1959 зареєстровано шлюб (а.с.5).

Відповідно до Свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 05.02.2018 року, виданого виконавчим комітетом Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років (а.с.6).

Згідно з довідкою № 539, виданої 09.08.2018 виконавчим комітетом Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно з червня 2015 і до дня смерті проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 по АДРЕСА_4 разом із своєю дружиною ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки загальною площею 1,9946 га, яка розташована на території Андрушівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. (а.с.16).

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти прийняття спадщини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до підпункту 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Під вільним вибором місця проживання чи перебування розуміється право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Частиною 2 ст. 29 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У відповідності до положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово; реєстрація це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає, що ОСОБА_3 не був обмежений у праві вибору ним місця його проживання, а реєстрація місця проживання жодним чином не зобов'язує його постійно проживати саме за місцем його реєстрації, оскільки законодавством України передбачено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Враховуючи те, що ЦК України передбачає можливість автоматичного прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця (день відкриття спадщини) має визначальне значення для подальшого оформлення спадщини заявником.

Матеріалами справи та дослідженою в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт постійного проживання заявника ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 03 лютого 2018 року.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже заяву про встановлення вказаного факту слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 29, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 263, 273, 315 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Погребищенським РВ УМВС України у Вінницькій області 26.07.2002 із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 03 лютого 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.01.2019.

Суддя