Справа № 184/2435/18
Номер провадження 2/184/91/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування нею, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, та просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою №40 в житловому будинку №4 по вул. Чіатурській в м. Покров Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй (4/5 частки) та її доньці (1/5 частки) на праві власності на підставі договору дарування від 22.12.2003 року. Відповідач ОСОБА_2 є донькою та колишній попереднім власником вказаної квартири, яка на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 22.12.2003 року здійснила відчуження своєї квартири на імя позивача та її доньки (своєї сестри) ОСОБА_4 ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_2 та членом сімї колишнього власника вказаної квартири. В липні 2002 року, тобто до відчуження квартири, вони виїхали на роботу за межі України і залишаються там до цих пір, повертатися не мають наміру. Договір дарування був укладений та нотаріально оформлений на підставі довіреності, виданої відповідачем ОСОБА_2 на імя матері позивача ОСОБА_6 Вже більше 16 років відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації, на прохання знятися з реєстрації посилалися на брак часу. Із за реєстрації в квартирі позивача відповідачів вона втратила право на отримання субсидії на комунальні послуги.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

В судовому засіданні 14.01.2019 року позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснивши, що з 2002 року відповідачі не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, яка належить їй (4/5 частки) та її доньці (1/5 частки) на праві власності. В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 Зняття з реєстрації відповідачів необхідно їй для отримання субсидії на комунальні послуги.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи. 16.01.2019 року на адресу суду від останньої надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України та оголошеннями на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на ці обставини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, про що 14.01.2019 року Орджонікідзевським міським судом постановлена відповідна ухвала.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 22.12.2003 року (реєстровий номер 3301) ОСОБА_2 (на підставі доручення, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_10 діє ОСОБА_6С.) подарувала, а ОСОБА_1, ОСОБА_4 прийняли у дар: ОСОБА_1 4/5 частини, ОСОБА_4 1/5 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, державна реєстрація вказаної квартири здійснена на імя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 КП «МБТІ» м. Нікополь 10.02.2004 року, реєстраційний номер 3979821 (а.с.7).

Зазначене також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 08.01.2019 року №152044806.

Згідно довідки виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області №512 від 21.11.2018 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб встановлено, що за адресою по вул. Чіатурській, 4/40 в м. Покров зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_9 (а.с.8).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4. З позивачем вони колеги по роботі та куми. Відповідача ОСОБА_2, доньку позивача вона бачила, а її чоловіка - ОСОБА_3 не бачила. Свідок з позивачем спілкуються приблизно з 2007 року, близько почали спілкуватися з 2012 року. Відповідача ОСОБА_2 останній раз бачила в 2012 році на хрестинах, де зараз відповідачі незнає.

Свідок ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач його дружина, відповідач ОСОБА_2 прийомна донька, відповідач ОСОБА_3 зять. Вони виїхали за межі України приблизно в 2002-2003 році. В 2012 році ОСОБА_2 приїздила, більше не приїжджала. Комунальні послуги відповідачі не оплачують. В телефонному режимі повідомили, що повертатися в Україну не мають наміру, так як там у них робота, діти.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

В силу ст.391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою.

Положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

З огляду на це, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд вважає, що позивач, будучи власником житла, довела належними та допустимими доказами порушення її права на користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення ним цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 405 ЦК України, шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які не проживають останні роки за вищезазначеною адресою, не мають частки права власності на зазначену житлову квартиру, не виконують зобовязання, передбачені абз.3 ст.156 та ст.177 ЖК України, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Крім того, судом береться до уваги загальновідомі обставини того, що на підставі Закону України «Про засудження комуністичного та націонал соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» №1037 VIII від 17.03.2016 року місто Орджонікідзе перейменовано на місто Покров.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.71,72, 116, 156 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН:НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування нею задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №40 в житловому будинку №4 по вул. Чіатурській в м. Покров Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №40 в житловому будинку №4 по вул. Чіатурській в м. Покров Дніпропетровської області.

Стягнути у рівних частинах з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН:НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, сплачений нею судовий збір в сумі 704 грн. 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_12