КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1828/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Олійника В.І.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року у цивільній справі №2-7425/12,

встановив:

у липні 2018 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року у цивільній справі №2-7425/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відсутність необхідних документів для реалізації предмета іпотеки та відсутність попиту покупців роблять неможливим виконання рішення суду визначеним у ньому способом - шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем.

Просило суд, встановити порядок виконання рішення суду такими чином: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KIV0GK00830159 від 27 квітня 2007 року, що укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 55,30кв.м. шляхом її продажу на прилюдних торгах.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що доказів, які підтверджують наявність підстав зміни способу виконання рішення заявником не надано та матеріали додані до заяви не містять таких.

До матеріалів справи також не додано доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання та які саме дії вчинено виконавцем під час виконання рішення суду для його виконання.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому, зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Запропонований заявником варіант зміни способу і порядку виконання рішення суду не є зміною способу і порядку виконання рішення суду, оскільки він вбачає явну зміну рішення суду по суті.

Просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 березня 2014 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Дарницького району м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «КБ «Приватбанк» про визнання недійсною односторонньої зміни кредитного договору.

Вказаним рішенням суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, а позов ПАТ «КБ «Приватбанк» задовольнив частково: звернув стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за кредитним договором №KIV0GK0083059 від 27 квітня 2007 року в розмірі 236754,31 доларів США, шляхом надання ПАТ «КБ «Приватбанк» права на укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з будь-якою особою-покупцем за початковою ціною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час продажу.

22 квітня 2014 року рішення набрало законної сили.

Встановлено, що впродовж чотирьох років рішення суду залишається невиконаним, оскільки боржник ОСОБА_2 не надає документи, необхідні для реалізації предмета іпотеки, не допускає представників стягувача до квартири і до того ж на предмет іпотеки відсутній попит потенційних покупців, оскільки у квартирі зареєстровані сторонні особи.

Пунктом 22 укладеного сторонами договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу 5 Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або у позасудовому порядку відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про зміну способу виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 договір іпотеки передбачав продаж предмету іпотеки на публічних торгах, а виконання рішення суду у зазначений спосіб є утрудненим, а тому наявні підстави для зміни способу виконання рішення із застосуванням процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» на продаж предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Однак, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які підтверджують наявність підстав зміни способу виконання рішення заявником при подачі заяви про зміну способу виконання рішення не надано, а матеріали справи таких доказів не містять.

Також, до матеріалів справи не додано доказів пред'явлення виконавчого листа до виконання та які дії вчинено виконавцем під час виконання рішення суду.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на момент видачі виконавчого листа, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання встановлено один рік з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що рішення суду набрало законної сили 22 квітня 2014 року то строк пред'явлення виконавчого листа згідно вищезгаданої норми встановлено до 22 квітня 2015 року.

На стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.

Крім цього, під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому, зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

Запропонований заявником варіант зміни способу і порядку виконання рішення суду не є зміною способу і порядку виконання рішення суду, оскільки він вбачає зміну рішення суду по суті.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки заявником не доведено обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення, а саме: відсутні правовстановлюючі документи для реалізації предмета іпотеки, відсутність попиту покупців, оскільки заявник посилається саме на ці обставини, як на підставу зміну способу виконання рішення суду.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував фактичні обставини справи, дав неналежну оцінку зібраним доказам, постановив ухвалу, яка відповідно до п.2 ч.1 ст.374 та ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2, тому ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити ПАТ «КБ «Приватбанк» у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року у цивільній справі №2-7425/12.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданe її представником ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня2018 року скасувати та прийняти по справі постанову.

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 лютого 2014 року у цивільній справі №2-7425/12.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

В.І. Олійник