Номер провадження: 22-ц/813/6770/19
Номер справи місцевого суду: 501/695/19
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Державне підприємство морський торговельний порт «Чорноморськ»

третя особаНезалежна професійна спілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 травня 2019 року у складі судді Смирнова В.В.,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП МТП «Чорноморськ», за участю третьої особи Незалежної професійної спілки працівників морського торгового порту «Чорноморськ», та з урахуванням уточнення позовних вимог просив: визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №605 від 06.12.2018 «Про зміни істотних умов праці для докерів-механізаторів 4 терміналу» в частині встановлення докеру-механізатору третього класу четвертого терміналу ОСОБА_1 . пунктом 2 наказу режиму роботи; визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» № 156/О-2 від 25.03.2019 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 з ДП «МТП «Чорноморськ»; поновити ОСОБА_1 в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді докера-механізатора третього класу четвертого терміналу; стягнути з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03.04.2019 по час постановлення рішення суду; рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення часу вимушеного прогулу за один місяць піддати до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він працює в ДП «МТП «Чорноморськ». 06.12.2018 видано наказ №605 «Про зміни істотних умов праці для докерів-механізаторів 4 терміналу», а 25.03.2019 видано наказ № 156/О-2 про припинення трудового договору і його звільнення, які він вважає незаконними та необґрунтованими.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 30 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд помилково посилається на те, що допускається зміна режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації. Законодавцем встановлені спеціальні норми матеріального права, які встановлюють чітку процедуру та порядок запровадження графіків змінності та встановлення оплати праці, яка передбачає неможливість їх запровадження без участі та без погодження з профспілковим органом, що діє на підприємстві. Адже погодження оплати праці та систем оплати праці, графіків змінності, режиму роботи у відповідності до спеціальної норми трудового права (ст. 247 КЗпП України) відноситься до виключної компетенції виборних органів первинних профспілок. Отже, дії відповідача як і сам наказ є незаконним, так як відповідач не виконав вимоги вищезазначених спеціальних норм матеріального права і запровадив новий режим роботи для позивача без участі і погодження з виборним органом профспілки членом якої є позивач. Тобто відповідач не виконав порядок запровадження нового режиму роботи та оплати праці визначеного ст. 247 КЗпП України, ст. 38 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організацій затверджених Державним комітетом СССР по труду і соціальним питанням від 20.07.1984 №213 та п. 5 «Методики рекомендацій щодо застосування підсумкового обліку робочого часу» затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.04.2006 №138. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що відповідачем в межах наявних правовідносин застосована неправильна (неправомірна) кваліфікація звільнення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу доводи апелянта підтримала та просила суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити в повному обсязі.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді докера-механізатора в різних структурних підрозділах, в т.ч. з 30.06.2015 на 4 терміналі Порту.

31.07.2017 укладено договір оренди №17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» зареєстрованого в реєстрі за №509 відповідно до якого в оренду ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» передано частину майна ДП «МТП «Чорноморськ».

Згідно з п. 3.3 Угоди про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна укладеного 31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Голубенко О.М. за реєстровим №509 ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг» зобов`язується прийняти до себе на роботу по переведенню 100 працівників з Порту, які відповідають кваліфікаційним вимогам створених робочих місць та гарантує збереження суттєвих умов праці кожного переведеного працівника.

Наказом в.о. директора Порту №605 від 06.12.2018 «Про зміну істотних умов праці для докерів-механізаторів 4 терміналу» з 19.12.2019 на 4 терміналі Порту створено бригади докерів-механізаторів з відрядною системою оплати праці за номерами: №421, №422, №423, №424 та встановлено для створених бригад новий режим роботи; вирішено ліквідувати з 19.02.2019 бригади докерів-механізаторів №409, №410, №416, №419, №417, №418. Згідно з п. 5 цього наказу на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України звільнити робітників, які відмовились від переходу у знов створені бригади докерів-механізаторів 4 терміналу з відповідним режимом роботи.

16.12.2018 позивача ознайомлено з наказом №605 від 06.12.2018 «Про зміну істотних умов праці для докерів-механізаторів 4 терміналу».

08.01.2019 ОСОБА_1 ознайомлений з повідомленням про зміну істотних умов праці, відповідно до якого йому запропоновано переведення в бригаду №421 з режимом роботи, який зазначений у п. 2 наказу №605 від 06.12.2018 «Про зміну істотних умов праці для докерів-механізаторів 4 терміналу». Запропоновано у найкоротший строк письмово поінформувати адміністрацію Порту шляхом подання відповідної заяви на ім`я директора про надання згоди на переведення у бригаду №421 з новим режимом роботи. У разі відмови від продовження роботи у нових умовах праці ОСОБА_1 попереджено про можливе звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги. Від поставлення підпису про ознайомлення ОСОБА_1 відмовився.

Згідно з службовим листом №214/03.4-01.08 від 05.04.2019 станом на 01.12.2018 на 4 терміналі Порту залишилось 63 докера-механізатора, що унеможливило створити шість комплексних бригад необхідних для нормальної роботи терміналу. Враховуючи, що для організації роботи однієї технологічної лінії на генеральних вантажах необхідно мінімум 12 докерів-механізаторів, а в бригаді №409 було 10 працівників, в бригаді №410 було 11, в бригаді №416 було 6, в бригаді №419 було 16, в бригаді №417 було 5 та в бригаді №418 було 15 працівників, зазначене негативно впливало на виконання терміналом своєї основної функції по обробці суден та вагонів, у зв`язку з чим прийнято рішення про перегрупування докерів-механізаторів в бригадах та відповідно встановлення нового режиму роботи для новостворених бригад. Всі докери механізатори (окрім 5 чол. 3 бр. 419) добровільно написали заяви на переведення до нових бригад та новий графік роботи.

Наказом №156/О-2 від 25.03.2019 припинено трудовий договір та звільнено ОСОБА_1 03.04.2019 на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, підстава повідомлення про зміну істотних умов праці, наказ № 605 від 06.12.2018.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів порушення його прав під час видання оскаржуваних наказів, а також його звільнення з підстав п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Суд апеляційної інстанції в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Однією з підстав припинення трудового договору є відмова працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст. 36 п. 6 КЗпП України).

Згідно з ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Отже, вказана норма допускає зміну істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації. Такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. При цьому проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника (роботодавця).

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до договору оренди №17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Еко-Ресурс-Холдинг», в ДП МТП дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці внаслідок укладання даного договору.

16.12.2018 року ОСОБА_1 ознайомлений з наказом № 605 від 06.12.2018 «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу», про що свідчить його підпис на аркуші ознайомлення з наказом із зазначенням: «не согласен».

08.01.2019 ОСОБА_1 ознайомлений з повідомленням про зміну істотних умов, але відмовився ставити свій підпис, що підтверджується підписами працівників 4 терміналу Порту.

Згідно зазначеного повідомлення ОСОБА_1 пропонувалось переведення в бригаду№ 421 з новим режимом роботи, а у разі його відмови від продовження роботи у нових умовах праці, ОСОБА_1 попереджений про звільнення за п. 6 ст. 36 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Згідно з наказом № 605 від 06.12.2018 «Про зміни істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» встановлення нового режиму роботи викликано змінами в організації виробництва і праці, а саме укладанням договору оренди №17/173-о/д нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.07.2017.

Станом на 01.12.2018 на 4 терміналі залишилось 63 докера-механізатора, що унеможливило створити шість комплексних бригад, необхідних для нормальної роботи терміналу. Для організації роботи однієї технологічної лінії на генеральних вантажах необхідно мінімум 12 докерів-механізаторів, а в бригаді № 409 - 10 працівників, в бригаді №410 було 11, № 416 було 6, № 419 було 16, № 417 було 5, № 418 було 15 працівників. Зазначене негативно впливало на виконання терміналом своїх основних функцій, а тому ДП МТП прийнято рішення про перегрупування докерів механізаторів в бригадах та відповідно встановлення нового режиму роботи для новостворених бригад.

Наведене свідчить про те, що в ДП МТП відбулися зміни в організації виробництва і праці, викликані укладанням договору оренди №17/173-о/д нерухомого майна шляхом реорганізації робочих місць, введення нових форм організації праці, перегрупування докерів механізаторів у бригадах.

За таких обставин, чинне законодавство допускає зміну істотних умов праці на підприємстві, у тому числі режиму праці.

Враховуючи, що в ДП МТП існували об`єктивні причини необхідності перегрупування бригад докерів механізаторів 4 терміналу порту, наказ №605 від 06.12.2018 «Про зміну істотних умов праці для докерів механізаторів 4 терміналу» є таким, що відповідає вимогам закону.

Позивач не погодився на зміну істотних умов праці, посилаючись на те, що така зміна не погоджена з профспілкою.

У розумінні ч.3 ст. 32 КЗпП України допускається зміна істотних умов праці, в тому числі і режиму роботи без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації, при цьому, такі зміни є можливим за умови, що вони викликані змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не надав згоду на продовження роботи у нових умовах, які викликані змінами в організації виробництва і праці, попереджений про зміни завчасно, колегія суддів проходить до висновку, що підстав для скасування наказу про звільнення не має.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач, у порушення ст. 247 КЗпП України, ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», п. 13 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників і службовців підприємств, закладів, організації, п. 5 Методичних рекомендацій щодо застосування підсумованого обліку робочого часу, запровадив новий режим роботи для позивача без участі і погодження з виборним органом профспілки, членом якої позивач; суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідачем в межах наявних правовідносин застосована неправильна підстава звільнення позивача; у постанові від 18.01.2019 у справі № 607/83/16-ц Верховний Суд погодився з тим, що відповідач виконав вимоги ст. 247 КЗпП України, якою регламентовано та закріплено повноваження виборного органу профспілки, оскільки зміна істотних умов праці була предметом обговорення на засіданні профспілкового комітету, - не заслуговують на увагу.

ОСОБА_2 орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації: укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання запровадження, перегляду та змін норм праці; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання робочого часу і часу відпочинку, погоджує графіки змінності та надання відпусток, запровадження підсумованого обліку робочого часу, дає дозвіл на проведення надурочних робіт, робіт у вихідні дні тощо; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання соціального розвитку підприємства, поліпшення умов праці, матеріально-побутового, медичного обслуговування працівників; бере участь у вирішенні соціально-економічних питань, визначенні та затвердженні переліку і порядку надання працівникам соціальних пільг; бере участь у розробленні правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи або організації; представляє інтереси працівників за їх дорученням під час розгляду індивідуальних трудових спорів та у колективному трудовому спорі, сприяє його вирішенню; приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, ухиляється від участі в переговорах щодо укладення або зміни колективного договору, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори; надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом; бере участь у розслідуванні нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, у роботі комісії з питань охорони праці; здійснює громадський контроль за виконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю та про охорону праці, за забезпеченням на підприємстві, в установі, організації безпечних та нешкідливих умов праці, виробничої санітарії, правильним застосуванням установлених умов оплати праці, вимагає усунення виявлених недоліків; здійснює контроль за підготовкою та поданням власником або уповноваженим ним органом документів, необхідних для призначення пенсій працівникам і членам їх сімей; здійснює контроль за наданням пенсіонерам та особам з інвалідністю, які до виходу на пенсію працювали на підприємстві, в установі, організації, права користування нарівні з його працівниками наявними можливостями щодо медичного обслуговування, забезпечення житлом, путівками до оздоровчих і профілактичних закладів та іншими соціальними послугами і пільгами згідно із статутом підприємства, установи, організації та колективним договором; представляє інтереси застрахованих осіб у комісії із соціального страхування, направляє працівників до санаторіїв, профілакторіїв і будинків відпочинку, туристичних комплексів, баз та оздоровчих закладів на умовах, передбачених колективним договором або угодою, перевіряє стан організації медичного обслуговування працівників та членів їхніх сімей; визначає разом з власником або уповноваженим ним органом відповідно до колективного договору розмір коштів, що будуть спрямовані на будівництво, реконструкцію, утримання житла, веде облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, розподіляє в установленому законодавством порядку жилу площу в будинках, споруджених за кошти або за участю підприємства, установи, організації, а також жилу площу, що надається власникові у розпорядження в інших будинках, здійснює контроль за житлово-побутовим обслуговуванням працівників; представляє інтереси працівників підприємства-боржника в ході процедури банкрутства (ст. 247 КЗпП України).

В матеріалах справи наявна Угода від 29.11.2017 про співробітництво в галузі соціально-трудових та господарських відносин, що виникають відповідно до окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, укладеного 31.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області, Підприємством, погодженим Портом та посвідченого нотаріусом.

Відповідно до зазначеної Угоди, зокрема третя особа НП (Профспілка-3), попередньо досягнувши згоди по всім суттєвим умовам, у тому числі уклала угоду в галузі соціально-трудових правовідносин працівників порту, при цьому, згідно п. 4.5 Угоди, Порт та Профспілки самостійно забезпечують погодження положень цієї Угоди між собою, доведення її змісту працівникам та гарантують додержання її виконання в частинах, пов`язаних з правовідносинами Порту з Профспілками та працівниками Порту (а.с.43-47).

Чинне трудове законодавство передбачає розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1(крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), п.п. 2-5,7 статті 40 і п.п. 2 та 3 ст. 41 КЗпП України лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник ( ст. 43 ч.1 КЗпП України).

Припинення трудового договору у разі відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (ст. 36 ч.1 п.6 КЗпП України) не передбачає попередньої згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, і ст. 247 КЗпП України визначає повноваження виборного органу первинної профспілкової організації, проте не передбачає наслідків у вигляді визнання звільнення незаконним у разі відсутності згоди.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення .

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: