Справа № 219/9682/18
Провадження № 2/219/315/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бахмут в особі Бахмутської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2018 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Бахмут в особі Бахмутської міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 44) в якій просить: визначити для неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, три місяці після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її вітчим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. У вітчима був син ОСОБА_5, який доводився їй зведеним братом та ІНФОРМАЦІЯ_7 він помер. За життя матері та вітчиму 23 червня 2003 року Артемівською міською радою було видано свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_2. Про те, що в свідоцтві про право власності на житло зазначено два власника, як і про те, що матір та вітчим розірвали шлюб ще у 1984 році їй стало відомо лише після смерті вітчима у квітні 2018 року, коли вона переглядала його документи. Вона була завжди впевнена, що власником квартири є лише вітчим і навіть не припускала про розірвання шлюбу між вітчимом та матір'ю. Згідно заповіту вітчима усе своє майно він заповідав їй. Зазначає, що вона фактично вступила у спадщину, яка залишилася після смерті матері, оскільки користується та розпоряджається речами та майном матері, але у зв'язку з тим, що вона не знала про співвласництво матері у нерухомому майні, вона не подавала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з цим, просить визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. Вказані обставини свідчать про об'єктивні та істотні труднощі на вчинення позивачем дій з прийняття спадщини, внаслідок чого вона звернулася до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

03 грудня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач у судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною. 01 жовтня 2018 року за № 31801 представником Бахмутської міської ради Максименком Є.О. подано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що в першу чергу спадкують за законом - діти спадкодавця, його батьки і той із подружжя, який його пережив.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів (а.с. 7-8).

14 травня 1976 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_3 (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 21 травня 1984 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 21 травня 1984 року, про що зроблено актовий запис за № 281 (а.с. 14).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_3 від 05 квітня 2006 року, ОСОБА_1 з 30 вересня 1998 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 червня 2003 року, виданого відділом з реформування управління та утримання житлового фонду Артемівської міської ради на підставі розпорядження № 19585 від 23 червня 2003 року, квартира, яка знаходиться за адресою: Донецька область, АДРЕСА_2, належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Загальна площа квартири становить 67,15 м? (а.с. 6).

З заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрєй Г.П. 01 липня 2011 року, вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповідав все своє майно ОСОБА_1, 1968 року народження (а.с. 9-10).

Згідно наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_5, який доводився позивачу ОСОБА_1 зведеним братом (а.с. 5), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3), ІНФОРМАЦІЯ_6 помер вітчим позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 4).

Згідно довідок ПП «Вілс» від 21 серпня 2018 року, ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 05 січня 1982 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 12), ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 05 квітня 2013 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлої матері позивачем зазначено у позові, що вона фактично вступила у спадщину, яка залишилася після смерті матері, оскільки користується та розпоряджається речами та майном матері, але у зв'язку з тим, що вона не знала про співвласництво матері у нерухомому майні, вона не подавала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк з поважних причин.

Згідно відповіді завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л., яка надійшла на адресу суду 02 січня 2019 року за № 38/19, встановлено, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Одночасно повідомив, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкова справа на майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, відкрита приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Пигідою С.І. 19 вересня 2018 року за номером у нотаріуса 12/2018 (а.с. 50-51).

З відповіді завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори Шеллара В.Л., яка надійшла на адресу суду 18 жовтня 2018 року за № 34183, вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № НОМЕР_4 від 28 вересня 2018 року (а.с. 33-34).

Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку, і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1227, 1258, 1261, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бахмут в особі Бахмутської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємиці ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк 3 (три) місяці для прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Місце проживання позивача ОСОБА_1: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1.

Місцезнаходження відповідача Бахмутської міської ради: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44; .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 04 січня 2019 року.

Суддя Н.М. Медінцева