Справа №263/9495/17
Провадження №2/263/58/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.Л.,

при секретарі Лопатнюк К.О.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

01.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відсотків у розмірі 426240грн, за користування позикою протягом з 15.06.2011 по 15.08.2017.

В обґрунтування позову назначив, що 15.06.2011 року між ним та відповідачем було укладено та підписано договір позики, відповідно до умов якого він передав, а відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 72 000 грн.

У договорі позики наявна умова про сплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 8% від суми позики щомісяця.

Відповідач на день звернення в суд грошові кошти не повернув, незважаючи на їх стягнення за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 26.12.2012, тому за період з 15.06.2011 року по 15.08.2017 року (74 місяці) розмір процентів складає 426 240 грн.

За час судового розгляду, позивач уточнив зміст позовних вимог шляхом збільшення періоду стягнення відсотків з 15.06.2011 по 15.12.2018 (90 місяців) та просив стягнути з відповідача на його користь відсотки за користування позикою в сумі 518 400грн.

В судовому засіданні, позивач уточний зміст позовних вимог підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач до судового засіданні не з`явилась, її представник адвокат Довженко В.І. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. Приймаючи участь у попередній судових засіданнях висловив правову позицію за якою, запозичення грошових коштів вважав не дійсним, у зв`язку з чим оспорював умови запозичення у судовому порядку.

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя від 27.07.2018, залишеного без змін постановою апеляційного суду Донецької області від 26.09.2018, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання позики-застави від 15.06.2011 недійсним, відмовлено.

З`ясувавши правову позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступні встановленні судом обставини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.12.2012 встановлена наявність боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 у розмірі 72 000 грн, які виникли за договором позики від 15.06.2011.

Згідно вказаної угоди відповідач отримав від позивача 72000грн зі сплатою 6% на місяць не пізніше 15 числа кожного місяця, за порушення термінів сплати якого передбачена підвищення відсоткової ставки до 8%. Строк дій договору за згодою сторін визначений до 15.09.2011.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Вимогами ч.1 ст.1048 ЦК України регламентовано право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Аналізуючи зміст договору позики укладеного між сторонами 15.06.2011, суд приходить до висновку, що умови його дії обмеженні певним період який визначений за добровільної згоди сторін з моменту укладення договору, тобто з 15.06.2011, по час виконання всіх зобов`язань за договором, тобто до 15.09.2011, що передбачено п.1.1 розділу 1 договору позики-застави від 15.06.2011.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства .

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Своєчасність виконання умов договору порушувалась відповідачем, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 26.12.2012, тому позивач керуючись п.1.2 договору, має право на отримання 8% за користування позикою від суми боргу.

Таким чином, з відповідача на підставі ст.1048 ЦК України за умовами договору строк користування позикою був визначений сторонами з 15.06.2011 по 15.09.2011 включно, а тому з відповідача необхідно стягувати 8% в місяць від отриманої суми позики до дня повернення позики визначеної сторонами, що дорівнює 72000грн*8%:100*3 міс=172,8грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивач, відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати при подачі позову, тому суд розмір судового збору пропорційно задоволених позовних вимог стягує з відповідача на користь держави.

Як вбачається зі з ціни позову, розмір судових витрат на час подання позову повинен був дорівнювати 5184 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 172,8 грн. х 100% : 518400 грн. ціни позову = 6,68%), тобто 0,0003% від ціни позову (0,0003% х 518400 гривень : 100% = 1,55 грн.), що складає 1,55 грн.

З рахуванням викладеного, на підставі ст.ст.536, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відсотки за користування договором позики від 15.06.2011 у розмірі 172грн. 80коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1грн. 55 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 1953 року народження, паспорт НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 05.12.1996, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Приморським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 17.01.1997, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Л. Соловйов