Справа № 242/3594/19
Провадження № 2-р/242/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове заяву про роз`яснення судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08.11.2019 р. було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 19.03.2018 р. приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвою І.В.

Приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва І.В. звернулася до суду із завою, в якій пояснила, що нею 19.03.2018 р. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єдиним спадкоємцем, який звернувся з заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину був син померлої ОСОБА_2 , по заяві якого була заведена спадкова справа № 6/2018. Згідно даних спадкового реєстру ОСОБА_3 за життя склала заповіт. Особа, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини, не є спадкоємцем за заповітом. До спливу шести місяців спадкоємець за заповітом до неї не звернувся, заява поштою від нього не надходила, спадкоємець за законом - ОСОБА_2 у заяві № 79 від 19.03.2018 р. повідомив, що йому не відомо місце знаходження ОСОБА_1 . Ніяких пільг для спадкоємців за заповітом ст..1270 ЦК України не передбачає, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії ст..49 ЗУ «Про нотаріат» не було, тому на законних підставах нею було видане після спливу 6 місяців свідоцтво про право на спадину за законом ОСОБА_2 . 10.04.2018 р. вона отримала пакет документів від Першої селидівської державної нотаріальної контори із заявою ОСОБА_1 , адресованої до Першої селидівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка надійшла в контору 13.03.2018 р., але була відправлена тільки 10.04.2018 р. і в цей же день нею отримана. 11.04.2018 р. на адресу спадкоємця за заповітом нею було направлено повідомлення про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та отримання його заяви тільки 10.04.2018 р., тобто, після спливу строку, встановленого на прийняття спадщини, яке повернулося з відміткою пошти відмова від отримання. Тому незрозумілим є визнання недійсності свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на законних підставах, та скасування запису про право власності № 25310669.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволені заяви відмовити, оскільки приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва І.В. не є учасником справи.

Одночасно вважає за необхідне пояснити, що приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєва І.В. при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом діяла відповідно до вимог діючого законодавства, таким чином порушення норм ч.2 ст.1223 ЦК України з її боку відсутні.

Проте, спадкоємець за заповітом також, відповідно до вимог діючого законодавства, вчасно звернувся до Першої селидівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом проте, його листа було перенаправлено із запізненням приватному нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвій І.В., що й потягнуло наслідком визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Керуючись ст.271 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя