Справа № 459/3160/19
Провадження № 2/459/1243/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 грудня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Сиванич У.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, сплачених за навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з останнього на користь ОСОБА_2 кошти сплачені нею за перший семестр сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 14939,00 грн.

Позов обгрунтований тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.08.2016 року змінено розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_3 , збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.06.2016 року і до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище на « ОСОБА_6 ». В 2019 році ОСОБА_4 , який на даний час є неповнолітнім, поступив на перший курс денного відділення (ФеП-11) Львівського національного університету імені Ів.Франка на факультет електроніки та комп`ютерних технологій. Вказує, що за вступ та навчання сина позивач оплатила власні кошти в розмірі 14 939,00 грн. Син сторін проживає на орендованій квартирі у м. Львові, вартість щомісячної оплати становить 3 000,00 грн. Відповідач отримує пенсію та регресні виплати у великому розмірі, тому має можливість сплачувати половину вартості за навчання сина. Стверджує, що в добровільному порядку компенсувати позивачу суму коштів сплачених останньою за навчання сина, відповідач відмовляється. Позивач офіційно не працює.

Заперечень відповідача до суду подано не було.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень, відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.

Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження та з ініціативи суду в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 04.10.2018 року змінив своє прізвище на « ОСОБА_6 », про що зроблено відповідний актовий запис № 24.

На час звернення позивача до суду ОСОБА_4 неповнолітній.

Як видно з копії довідки Львівського національного університету імені Івана Франка №10 від 02.09.2019 року ОСОБА_4 є студентом першого курсу, закінчує навчання в червні 2024 року.

Як видно з копії квитанції № 0.0..1 від 05.08.2019 року за навчання ОСОБА_4 сплачено 14939,00 грн.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно з п.18. постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Верховний Суд звертає увагу у своїй постанові від 13.09.2017 року № 6-1489цс17, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги те, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача 1/2 частину сплачених нею коштів на навчання сина ОСОБА_4 , а саме: 7 469,50 грн.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7469,50 грн. додаткових витрат за перший семестр навчання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Львівському національному університеті імені Івана Франка.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.12.2019 року.

Суддя: Д. І. Рудаков