РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/478/19

09 квітня 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/478/19 за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного. Наразі сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен живе своїм життям, шлюбні відносини фактично припинено. Просить суд розірвати шлюб. Окрім того, просить суд стягувати з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання дитини. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дитини у сторін немає.

Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивачем подано суду заяву у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі, а позовну вимогу про стягнення аліментів підтримує на суму 1500 грн. щомісячно.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заява про зменшення розміру позовних вимог не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Суд розцінює подану заяву як заяву про зменшення розміру позовних вимог. Подана заява не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Відповідачем подано суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

26.02.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис за №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2.

Сторони від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 05.07.2011.

Донька проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою КП «Костопільське будинкоуправління» №867 від 20.02.2019 та не заперечується відповідачем.

Майнового спору та спору про визначення місця проживання дитини у сторін немає.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

За вказаних обставин, суд дійшов переконливого висновку, що позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Розглядаючи позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, судом враховується наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що обов'язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов був поданий 20.02.2019, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно приписів пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.176 Цивільного процесуального кодексу України, у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше як за шість місяців.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, таким чином позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір на суму 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 142, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26.02.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №29.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4; АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2019 та до досягнення дочкою повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4; АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1) з Державного бюджету судовий збір у розмірі 384,20 грн., сплачений згідно квитанції №28 від 20.02.2019 при поданні позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 09.04.2019.

СуддяВ. В. Левчук