ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1283/18
Провадження №2/477/81/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивачка звернулася первісно до суду із позовом до Калинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 20 листопада 2006 року, право на склад, розташований за адресою: Миколаївська область, Вітовський (раніше Жовтневий) район, с. Калинівка, вул. Шаповаленка 170.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що після смерті чоловіка залишилося в спадок зазначене нерухоме майно, яке вона не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність неналежним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість. Так, чоловік купив вказаний склад за письмово укладеним договором купівлі-продажу, але не посвідчив його нотаріально і не зареєстрував своє право власності в державному органі.

Посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка і прийняла спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданими документами та завіреними копіями, в тому числі і договором купівлі-продажу підтверджується належність спадщини померлому, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09 липня 2018 року залучено належно відповідача Воскресенську селищну раду, до складу якої увійшла Калинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в зв'язку з добровільним об'єднанням територіальних громад.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, останній надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі, а позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився про його часта місце був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

20 листопада 2006 року помер громадянин ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді нежитлової будівлі складу, розташованого за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Шаповаленко, 170-а.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_3 з ним проживала його дружина ОСОБА_1, тобто позивачка, яка таким чином прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Також, в 2017 році вона подала приватному нотаріусу Вітовського районного державного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Вона є спадкоємцем першої черги, що передбачено ст. 1261 ЦК України.

Інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

В той же час, під час подальшого оформлення спадщини на вказаний склад після смерті ОСОБА_3 позивачка отримала розяснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в нотаріальному порядку через не представлення належним чином оформлених оригіналів правовстановлюючих документів на дану нерухомість, тобто державних актів.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Судом встановлено, що 17 грудня 1996 року між ОСОБА_2 та КСП ім. Леніна був укладений простий письмовий договір купівлі-продажу нежитлової будівлі складу для зберігання газових балонів. Однак договір не був нотаріально посвідчений.

В той же час, рішенням Калинівської сільської ради Жовтневого району № 58 від 19 листопада 1996 року було вирішено ОСОБА_2 надати дозвіл на приватизацію земельної ділянки під складом.

Також, рішенням виконавчого комітету Калиніської сільської ради Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області № 73 від 16 листопада 2006 року Про оформлення права власності було вирішено оформити право власності за ОСОБА_2 на нежитлову будівлю по вул. Шаповаленко 170-А в в цьому селі та видати йому свідоцтво про право власності на нього.

В той же час, 20 листопада 2006 року він помер і не встиг отримати свідоцтво про право власності на будівлю та зареєструвати своє право власності в державному органі.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В результаті, дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що склад (нежитлова будівля) належали ОСОБА_2 і це майно входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці, як спадкоємиці за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 20 листопада 2006 року, право власності на склад, розташований за адресою: вул. Шаповаленка, 170-А, с. Калинівка Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Р.В. Козаченко