У Х В А Л А

24 грудня 2019 року місто Київ

справа № 761/36608/14-ц

провадження № 88-ц/824/5/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка, третя особа: Первинна профспілкова організація Київського національного університету імені Тараса Шевченка, про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення доган, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсними записів в трудовій книжці, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що з 1996 року він працював у КНУ імені Тараса Шевченка. 16 вересня 2014 року відповідно до наказу № 735-32 йому оголошено догану за неналежне виконання функціональних обов`язків, а саме недотримання правил пожежно-технічної безпеки. 18 вересня 2014 року наказом № 744-32 йому оголошено догану за невиконання своїх обов`язків (техніка 1 категорії сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин) під час робочого дня 22 серпня 2014 року з 14-00 год. до 16-30 год.

На думку позивача, вказані догани були винесені з порушеннями вимог трудового законодавства, зокрема, в наказах було допущено помилку у написанні його прізвища, крім того відповідачем було пропущено строк застосування дисциплінарного стягнення.

7 листопада 2014 року наказом відповідача від 3 листопада 2014 року № 08-1610-04 його було звільнено з посади техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП Україниза систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків. З цієї ж підстави його було звільнено з посади чергового слюсаря (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин, на якій працював за сумісництвом.

Посилаючи на викладене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: визнати недійсним (незаконним) стягнення, яке оголошено йому відповідно до наказу КНУ ім. Тараса Шевченка від 16 вересня 2014 року № 735-32; стягнення, яке оголошено на

підставі наказу від 18 вересня 2014 року № 744-32 та скасувати вказані накази; визнати недійсним (незаконним) та скасувати наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 3 листопада 2014 року № 08-1610-04 про його звільнення; зобов`язати відповідача поновити його на роботі на посаді техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин, про що видати відповідний наказ; зобов`язати відповідача поновити його на посаді чергового слюсаря 6 розряду сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин за сумісництвом, про що видати відповідний наказ; визнати недійсними записи в трудовій книжці про оголошення догани на підставі наказу від 16 вересня 2014 року № 735-32; про оголошення догани на підставі наказу від 18 вересня 2014 року № 744-32 та наказу про звільнення від 3 листопада 2014 року № 08-1610-04; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 61 374 грн. 17 коп., середній заробіток за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку в розмірі 5 051,01 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 687 грн. 08 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 20 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 16 вересня 2014 року № 735-32 про оголошення догани ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 18 вересня 2014 року № 744-32 про оголошення догани ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 3 листопада 2014 року № 08-1610-04 про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу ІМВ та слюсаря 6 р. (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка. Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 листопада 2014 року по 1 листопада 2015 року у розмірі 61 374 грн. 17 коп. Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що невідповідність оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства не встановлена, а вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди є взаємопов`язаними, тому правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року з підстав наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).

Заява обґрунтована тим, що однією з підстав звільнення заявника з посади стало притягнення його до відповідальності за недотримання правил пожежно-технічної безпеки, внаслідок чого оголошено догано. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, судом не враховано, що ОСОБА_1 не міг виконувати роботи пов`язані з підвищеною небезпекою, оскільки йому не проводився інструктаж, він не проходив медичну комісію.

Вказане підтверджується відсутністю підпису за фактом проведення інструктажу в журналі реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки.

Крім того ОСОБА_1 не надавалося робоче місце та не повідомлялося про режим роботи, а тому його перебування 22 серпня 2014 року у спортивній залі не можна вважати відсутністю на робочому місці.

Наведені обставини існували на момент розгляду справи судом, проте стали відомі лише за результатами проведення перевірки Управлінням держпраці в Київській області.

Також заявнику стало відомо, що в ході розгляду цивільної справи № 761/11345/18 за позовом ОСОБА_2 до КНУ ім. Тараса Шевченка про стягнення заробітної плати, відповідачем було надано копію табеля виходу на роботу працівників сантехслужби за жовтень місяць 2014 року з якої убачається, що ОСОБА_1 не мав прогулів за цей місяць. Натомість у матеріалах даної справи міститься інша копія табеля, де містяться відомості щодо прогулів заявника за жовтень 2014 року.

Вважав, що такий доказ є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 рокута ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У письмових запереченнях представник КНУ ім. Тараса Шевченка - Мельник Т.М. зазначає, що заява є необґрунтованою та зводиться до переоцінки доказів, що є недопустимим.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_3 підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Представник КНУ ім. Тараса Шевченка -Мельник Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення та просила відмовити у задоволенні заяви.

Представник Первинної профспілкової організації Київського національного університету імені Тараса Шевченка в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи профспілка повідомлена належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Судом установлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 11 липня 2005 року та відповідно до Витягу з наказу № 08-722-04 ректора КНУ ім. Тараса Шевченка від 14 липня 2005 року його, слюсаря по ремонту теплопунктів 6 розряду сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин, було прийнято з 11 липня 2005 року, на умовах сумісництва, на посаду чергового слюсаря 6 розряду (0,5 ст.) сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин.

Відповідно до Витягу з наказу № 08-478-04 ректора КНУ ім. Тараса Шевченка від 17 квітня 2006 року ОСОБА_1 з 17 квітня 2006 року було переведено на посаду техніка 1 категорії сантехнічної служби Інституту міжнародних відносин.

14 серпня 2014 року комісією у складі заступника директора з АГР Давиденко А .Я ., командира ДПД Кононіра Д.М. , інженера з пожежної безпеки Рябової Л.Г. було проведено протипожежне обстеження Інституту міжнародних відносин та визначено протипожежні заходи, які необхідно виконати, зокрема, звільнити підвальне приміщення теплопункту від легкозаймистих паперових та інших горючих матеріалів, термін виконання зазначено "негайно", контроль за виконанням протипожежних заходів покладено на заступника директора Давиденко А.Я. , інженера з пожежної безпеки Рябова Л.Г. , що зафіксовано в Акті про здійснення пожежно-технічного обстеження від 15 серпня 2014 року (а.с. 91 т. 1).

Розпорядженням директора Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка № 048-148 від 15 серпня 2014 року про усунення недоліків пожежно-технічного

стану з метою оперативного усунення недоліків, виявлених у результаті пожежно-технічного обстеження (акт перевірки від 15 серпня 2014 року) та недопущення їх у майбутньому зобов`язано створити комісію у складі начальника зміни Кононіра Д.М . , інженера 1 кат. Шубського М.В. , інженера 1 кат. Царенка М.А. , провести комісії до 18 серпня 2014 року службове розслідування та для вжиття відповідних заходів подати висновки щодо виявлення причин порушень пожежно-технічного стану приміщень Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка.

З висновку роботи комісії від 18 серпня 2014 року вбачається, що на даний час територія теплопункту закріплена за зміною ОСОБА_1 згідно затвердженого плану обслуговування та проведення планово-попереджувальних ремонтів працівниками сантехслужби, в теплопункті знаходились особисті речі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (електроплитка, чайник, одяг, розгалужувач на три розетки з саморобним пристроєм, що порушує правила протипожежної безпеки, велосипед та інше). Теплопункт належить до сантехнічної служби, протипожежні заходи повинні дотримуватись всіма співробітниками даної служби. Враховуючи вищевикладене, комісія вважала, що винним в порушенні пожежно-технічного стану приміщення теплопункту Інституту міжнародних відносин є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно акту від 18 серпня 2014 року, складеного в присутності директора АГР Давиденко А.Я. , начальника зміни Кононіра Д.М. , завідуючої господарством Даніліченко Л.В. , завідуючої складом Романюк В.Д. , техніку першої категорії ОСОБА_1 та черговому слюсарю VІ розряду ОСОБА_2 було повідомлено про виявлене порушення за результатами перевірки пожежно-технічного обстеження Інституту міжнародних відносин, що сталося з їх вини (самовільно зайняли приміщення цокольного поверху блоку А-3 теплопункту начального корпусу Інституту міжнародних відносин, огороджене металевою сіткою, яку вони облаштували легкозаймистими матеріалами: ДВП, паперовий картон тощо), та зобов`язано їх усунути недоліки до кінця робочого дня (а.с. 106 т. 1).

Вказаним актом також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 категорично відмовились виконувати роботи по усуненню порушень, вказаних в акті обстеження. Надати пояснення з приводу невиконання вимог щодо усунення недоліків пожежно-технічного обстеження відмовились.

З акту від 19 серпня 2014 року, складеного у присутності директора АГР Давиденко А.Я. , начальника зміни Кононіра Д.М. , завідуючої господарством Даніліченко Л.В. , завідуючої складом Романюк В.Д. , убачається, що приміщення цокольного поверху блоку А-3 теплопункту начального корпусу Інституту міжнародних відносин від легкозаймистих матеріалах не придбано та недоліки, виявлені перевіркою пожежно-технічного обстеження Інституту міжнародних відносин на вимогу Давиденко А.Я. вказаними працівниками не усунено (а.с. 107 т. 1).

Згідно акту від 22 серпня 2014 року, складеного у присутності тих же осіб, ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення причин невиконання ним розпорядження керівника щодо усунення порушень техніки пожежної безпеки, яке він мав виконати напередодні зміни як під час основного робочого часу, так і за сумісництвом, ОСОБА_1 надати пояснення з приводу невиконання вимог щодо усунення вказаних недоліків відмовився (а.с. 108 т. 1).

16 вересня 2014 року відповідно до наказу № 735-32 "Про стягнення" ОСОБА_1 за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а саме недотримання правил пожежно-технічної безпеки, було оголошено догану (а.с. 14 т. 1).

17 вересня 2014 року відповідно до наказу № 740-32 Про стягнення" ОСОБА_1 оголошено догану за посадою за сумісництвом (а.с. 86 т. 1).

18 вересня 2014 року на підставі наказу № 744-32 Про стягнення" ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, а саме невиконання своїх обов`язків під час робочого дня 22 серпня 2014 року з 14-00 год. до 16-30 год. було оголошено другу догану (а.с. 16 т. 1).

З доповідної записки директора Інституту міжнародних відносин Копійки В.В. убачається, що ОСОБА_1 22 серпня 2014 року був відсутній на робочому місці з 14-00 год. до 16-30 год. При обході підвального приміщення чергового гуртожитку № 20 ОСОБА_12 було виявлено сторонні звуки у спортивному залі при замкнутих дверях. Піднявшись за ключем чергова повідомила заступника директора з АГР Інституту міжнародних відносин. Ключем, який знаходиться на вахті гуртожитку № 20, в присутності заступника директора з АГР Інституту міжнародних відносин Давиденко А.Я. , зав. складом Інституту міжнародних відносин Романюк В.Д. , столяра ОСОБА_13 були відчинені двері спортивної зали за якими знаходився ОСОБА_1 , займаючись на спортивних снарядах, що є порушенням правила внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 17 т 1).

25 жовтня 2014 року у присутності заступника директора з АГР Давиденко А.Я. , зав. господарством Даніліченко Л.В. , начальника зміни Кононіра Д.М. , сторожа ОСОБА_14 , сторожа ОСОБА_15 складено акт, відповідно до якого виявлено факт порушення трудової дисципліни, а саме відсутність ОСОБА_1 на робочому місці в Інституту міжнародних відносин з 11-06 год. до 13-15 год. (а.с. 109 т. 1).

29 жовтня 2014 року у присутності заступника директора з АГР Давиденко А.Я. , зав. господарством Даніліченко Л.В ., начальника зміни Кононіра Д.М. , інженера 1 кат. Шубського М.В. , інженера 1 кат. Царенка М.А. складено акт, відповідно до якого 27- 28 жовтня 2014 року було виявлено факт порушення трудової дисципліни, а саме відсутність ОСОБА_1 на робочому місці в Інституті міжнародних відносин протягом двох днів та його відмови надати пояснення з приводу своєї відсутності на роботі (а.с. 110 т. 1).

На засіданні профбюро Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Т. Шевченка від 29 жовтня 2014 року прийнято рішення дати згоду на звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин покладених на нього обов`язків, а саме технік першої категорії (за сумісництвом черговий слюсар 6 розряду - 0, 5 ставки та слюсар по ремонту 6 розряду - 0,5 ставки) Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка (а.с. 103 т. 1).

Вказане рішення членами профбюро було прийнято з урахуванням того, що до позивача вже раніше застосовувались дисциплінарні стягнення, при цьому останній продовжує порушувати трудову дисципліну.

Відповідно до наказу від 3 листопада 2014 року № 08-1610/04 ОСОБА_1 звільнено із займаної посади техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин з 7 листопада 2014 року за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків, згідно з пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Вказаний наказ прийнятий на підставі подання керівництва підрозділу, витягу із протоколу № 14 від 29 жовтня 2014 року засідання профбюро, розпорядження ОСОБА_16 . Цим же наказом ОСОБА_1 було звільнено з посади чергового слюсаря 6 розряду (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин від сумісництва з 7 листопада 2014 року також за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України (а.с. 18 т. 1).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києві від 20 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року, позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 16 вересня 2014 року № 735-32 про оголошення догани ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 18 вересня 2014 року № 744-32 про оголошення догани ОСОБА_1 . Визнано незаконним та скасовано наказ КНУ ім. Тараса Шевченка від 3 листопада 2014 року № 08-1610-04 про звільнення ОСОБА_1 . Поновлено

ОСОБА_1 на посаді техніка 1 категорії сантехнічної служби корпусу ІМВ та слюсаря 6 р. (0,5 ставки) сантехнічної служби корпусу Інституту міжнародних відносин КНУ ім. Тараса Шевченка. Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 8 листопада 2014 року по 1 листопада 2015 року у розмірі 61 374 грн. 17 коп. Стягнуто з КНУ ім. Тараса Шевченка на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 8 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 листопада 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду обґрунтовано тим, що невідповідність оскаржуваних наказів вимогам трудового законодавства не встановлена, а вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та стягнення моральної шкоди є взаємопов`язаними, тому правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини 2 статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не міг виконувати роботи пов`язані з підвищеною небезпекою, оскільки не проходив інструктаж та медичну комісію; йому не надавалося робоче місце та не повідомлялося про режим роботи, а тому накази щодо застосування дисциплінарного стягнення відносно нього є незаконними, не можна вважати нововиявленими обставинами, оскільки вони існувала на момент ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті та безумовно були відомі заявнику.

Крім того, такі посилання заявника були доводами касаційної скарги і постановою Верховного Суду від 14 серпня 2019 року її залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року - без змін.

Не приймаються до уваги і доводи заяви про те, що в ході розгляду цивільної справи № 761/11345/18 за позовом ОСОБА_2 до КНУ ім. Тараса Шевченкапро стягнення заробітної плати, відповідачем було надано копію табеля виходу на роботу працівників сантехслужби за жовтень місяць 2014 року з якої убачається, що ОСОБА_1 не мав прогулів за цей місяць, натомість у матеріалах даної справи міститься інша копія табеля, де значаться відомості щодо прогулів заявника за жовтень 2014 року.

Такі доводи не можна вважати нововиявленими обставинами, оскільки вони потребують переоцінки доказів, що виходить за межі перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини не спростовують висновки, покладені в основу рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. Такі обставини не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у справі.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року відмовити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього

суду касаційної скарги.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2019 року.

Головуючий Судді: