Провадження № 2/734/240/19 Справа № 734/66/19
У Х В А Л А

іменем України

13 лютого 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Іванюка Т.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими чи службовими особами органу державної влади, незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування,-

ВСТАНОВИВ:

до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими чи службовими особами органу державної влади, незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.02.2019 року, вищевказана справа була передана на розгляд судді Іванюку Т.І.

13.02.2019 року суддею Іванюком Т.І. було подано заяву про самовідвід від участі у даній справі з тих підстав, що позивач ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, надає у якості доказів ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2017 року та 21 березня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000087 від 13.02.2014 року. Вищевказані процесуальні документи, були постановлені слідчим суддею Козелецького районного суду Іванюком Т.І. Тому, задля запобігання порушення права осіб на справедливий суд та недопущення недовірливого ставлення сторін до головуючого і усунення будь-яких сумнівів учасників справи в обєктивності та неупередженості судді, заявлено самовідвід.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що дана заява про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів, виходить, що ухвали слідчого судді Іванюка Т.І. постановлені під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000087 від 13.02.2014 року, є доказами позивача ОСОБА_1, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до пунктів 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України встановлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3ст. 39 ЦПК самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Водночас, п. 2 ч. 7 ст. 56 Закону «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов'язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У відповідності до ст.ст. 5 та 6 Кодексу суддівської етики (далі - Кодекс), незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невідємною складовою справедливого суду.

Суддя повинен виконувати свої професійні обовязки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи набудь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Статтею 15 Кодексу визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

За змістом положень п.п.2.5 Банголорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, п 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Оцінивши мотиви заявленого самовідводу, приймаючи до уваги практику розгляду справ Європейського суду з прав людини з означених питань, з метою виключення будь-яких сумнівів у безсторонності суду та дотримання права на справедливий суд в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд знаходить, що вищенаведене є достатніми підставами для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. ст.36, 39, 40 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

заяву про самовідвід головуючого судді Іванюка Т.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими чи службовими особами органу державної влади, незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування - задовольнити.

Відвести головуючого суддю Іванюка Т.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими чи службовими особами органу державної влади, незаконним рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування.

Справу № 734/66/19 (провадження №2/734/240/19 передати до Канцелярії Козелецького районного суду Чернігівської області для розподілу справи між суддями згідно автоматизованого розподілу справ у відповідності до ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя