Провадження № 22-ц/801/338/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник - адвокат Воронцова Ольга Валентинівна, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Борисюк І.Е. у м. Вінниця, повний текст якої складено 20 грудня 2018 року,

у справі № 127/24787/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, здійснюється судом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Цією ж ухвалою від 22 жовтня 2018 року запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

04 грудня 2018 року представником позивача - адвокатом Воронцовою О.В. надано суду уточнену прохальну частину позовної заяви і докази направлення її третій особі ОСОБА_6 та відповідачу ОСОБА_5 В поданому суду клопотанні представник позивача посилалась на ті обставини, що в прохальній частині позовної заяви позивач помилково зазначила неправильну адресу квартири, якою відповідач втратив право користування.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті до розгляду уточнених позовних вимог, якими змінено предмет позову.

ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник - адвокат Воронцова О.В., подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, оскільки вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не уточнювались позовні вимоги, а лише подано клопотання про уточнення в прохальній частині позовної заяви поштової адреси квартири, яка є об'єктом її позову. Адже, зміна предмету позову означає заміну однієї матеріально-правової вимоги позивача до відповідача іншою або доповненням позивачем первісних позовних вимог. Необхідно також врахувати, що в самому змісті позовної заяви жодного разу не згадується про квартиру АДРЕСА_1, яка була помилково зазначена лише у прохальній частині позовної заяви. Всі наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що об'єктом її позову є виключно житлове приміщення квартири АДРЕСА_2 За наведених обставин позивач просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 у прийнятті до розгляду уточнених позовних вимог, якими змінено предмет позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулася до суду із вимогою про усунення перешкод в користуванні її власністю, шляхом визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Із уточнених позовних вимог вбачається, що позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, шляхом визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування Ѕ частиною квартири № 31, а саме кімнатою площею 12,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_2 Отже, на думку суду, вбачається не уточнення вимоги, яке може полягати у конкретизації формулювання вимоги, а зміна вимоги.

Перше судове засідання було призначене на 22.11.2018, а заява про зміну предмета позову подана суду 04.12.2018, тобто з порушенням строків чітко визначених частиною 3 статті 49 ЦПК України, згідно з якою у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Крім того, представником позивача не дотримано вимоги цивільного процесуального законодавства при зверненні до суду 04.12.2018 із «уточненими позовними вимогами». Положеннями статей 43, 44 ЦПК України чітко визначено права та обов'язки, зокрема, позивача. ЦПК України не передбачено подання уточненої позовної заяви. Нормами ЦПК України, а саме частиною 2 статті 174 ЦПК України, чітко визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суду надана заява, в якій зокрема, між іншим вказано про помилку у прохальній частині позовних вимог, до якої додано на окремому аркуші лише прохальну частину позовних вимог, викладену у новій редакції. Однак, жодною нормою ЦПК України, таке оформлення вимог, заяви тощо - не передбачено.

Апеляційний суд вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Цивільний процесуальний кодекс України встановлює, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Предметом позову є позовні вимоги.

По своїй суті підстави для пред'явлення позовних вимог - це ті обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги (предмет позову) та які підтверджуються наданими доказами.

Предметом позову у цій цивільній справі є спірні правовідносини, які виникли між сторонами щодо права позивача на усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тобто квартирою.

Як вбачається із змісту позовної заяви, квартира АДРЕСА_1 зазначена лише у прохальній частині позовної заяви. Всі наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що об'єктом позову ОСОБА_3 є житлове приміщення, а саме 1/2 квартири АДРЕСА_2 яка належить їй на праві приватної власності.

В прохальній частині позовної заяви містяться безпосередньо позовні вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України), а саме: певний спосіб захисту прав, який позивач просить суд визначити у рішенні (зокрема, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням).

Отже, зміна предмету та підстав позовних вимог в цивільному процесі здійснюється шляхом подачі заяви (уточненої) в порядку, визначеному ст. 49 ЦПК України.

Суду надано клопотання, в якому зокрема, позивач вказує про те, що в прохальній частині позовної заяви вона зазначила неправильну адресу квартири, якою відповідач втратив право користування, тому надає суду уточнену прохальну частину позовної заяви на окремому аркуші і докази направлення її учасникам справи (а.с.58 - 60).

В ухвалі суд вказує, що 04.12.2018 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову та заяву про уточнення позовних вимог. Проте, такі заяви в матеріалах справи відсутні, тому застосування судом положень частини 3 статті 49, частини 2 статті 174 ЦПК України є безпідставним. При цьому суд не врахував, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи і суд може дозволити учаснику справи подавати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне (ч. 5. ст. 174 ЦПК України).

Крім того, посилаючись на порушення позивачем положень ч. 3 ст. 49 ЦК України та 183 ЦПК України щодо процесуальних строків подання заяви про зміну предмету або підстави позову та вимог до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, суд не звернув увагу, що наслідками недотримання положень цих статей є залишення заяви без розгляду (ст. 126, ч. 4 ст. 183 ЦПК України), а не відмова у прийнятті їх судом.

Враховуючи, що невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, така ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє представник - адвокат Воронцова Ольга Валентинівна, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий: Войтко Ю.Б.

Судді: Міхасішин І.В.

Стадник І.М.