Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5095/15-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/5095/15ц

за позовом ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2015 року,ухвалене під головуванням судді Маслак В.П. в м.Житомир,

встановив:

05 травня 2015 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 126999,68 грн.. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.06.2008р. між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №295/4, за яким позичальник отримав кредит в сумі 51900,00 грн. на строк до 18.06.2015р. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 19.06.2008р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Боржник умов договору належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.04.2015 року утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість в розмірі 111269грн.61коп. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що судом не враховано, що за виконавчим написом від 27.04.2010 року реалізовано заставний автомобіль і заборгованість погашена, вимога є повторною, з моменту вимоги про дострокове розірвання договір припинений, а з моменту вчинення виконавчого напису припинена порука, оскільки ним змінено строки основного зобов'язання.

У відзиві позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19.06.2008р. між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк") та ОСОБА_2. укладено кредитний договір №295/4, згідно п.1.1 якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 51900,00 грн. на придбання автотранспортного засобу марки Део модель Нексія Донс.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору кредитні кошти надаються строком по 18.06.2015р.; за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 22% річних; за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата в розмірі 67,47 грн., що становить 0,13% від суми кредиту.

Додатком №1 до договору сторони погодили графік погашення заборгованості.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 19.06.2008р. між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" - кредитор) та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно п.1.1 якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором №295/4 від 19.06.2008р., який було укладено між кредитором та боржником та додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, згідно з яким боржнику надано кредит в сумі 51900,00 грн. на придбання автотранспортного засобу зі сплатою процентів за ставкою 22% річних строком повернення до 18.06.2015р.

ОСОБА_2 порушив зобов'язання по кредитному договору внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 24.04.2015 року становить 126999,68 грн. та складається: 45837,43 грн. заборгованості за кредитом; 61181,57 грн. відсотків за користування кредитом; 4250,61 грн. комісії за рахункове обслуговування.

Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

16.12.2009 року позивач направив ОСОБА_2 вимогу про дострокове і в повному обсязі виконання зобов'язань за кредитним договором і визначив строк виконання зобов'язання - 7 робочих днів з дня отримання вимоги (т.1 а.с.216).

27 квітня 2010 року приватним нотаріусом Сетаком В.Я. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на заставний автомобіль для погашення заборгованості в розмірі 64010грн.23коп., яка складається з простроченої заборгованості 3397грн.16коп., строкової заборгованості 46139грн.42коп., заборгованості про процентах 10761грн.49коп., заборгованості по комісії 742грн.17коп., штрафу 2969грн.99коп.

Автомобіль був проданий з аукціону за 17442грн., з яких 2917рн.08 коп. залишились в якості винагороди спеціалізованій організації. Решта 15202грн.81коп. були перераховані банку і згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ця сума зарахована у квітні 2010 року: 3699грн.15 коп. - на погашення простроченої заборгованості, 10761грн.49коп. - на погашення відсотків, 742грн.17 коп. - на погашення комісії .

Отже, з існуючої на час вчинення виконавчого напису заборгованості 64010грн.23коп. за рахунок продажу заставного майна було погашено 15502грн.81коп., непогашеною залишилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 46139грн.42коп., на яку і нараховувались після квітня 2010 року відсотки, пеня і комісія.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, пеню, комісію за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Отже, вимоги про стягнення з боржника процентів, пені, комісії є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості по тілу кредиту, то адвокатом ОСОБА_3 до апеляційного суду подана заява про застосування позовної давності.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеній у постанові від 17 квітня 2018 року, неповідомлення відповідача, який не брав участі у розгляді справи, про час і місце розгляду справи судом першої інстанції є підставою для вирішення апеляційним судом його заяви про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалась в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі не були повідомлені про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, не брали участь у розгляді справи.

З дня звернення позивача із вимогою про дострокове стягнення заборгованості по тілу кредиту до дня звернення з позовом до суду пройшло більше трьох років, трирічний строк позовної давності сплинув, тому в задоволенні цієї вимоги належить відмовити за пропуском позовної давності.

Як передбачено ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя.

Оскільки боржник отримав вимогу 25.12.2009 року строк виконання основного зобов'язання настав 05 січня 2009 року. У шестимісячний строк від цієї дати кредитор із позовом до поручителя не звернувся. Оскільки цей строк є преклюзивним, порука припинена.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.9 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" у позові до ОСОБА_3 за безпідставністю.

Відмовити ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" у позові до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту за пропуском позовної давності.

Відмовити ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" у позові до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по відсотках, пені, комісії за безпідставністю.

Стягнути з ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (ідентифікаційний код 19017842) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 1669грн.50коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: