ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 643/12050/16-ц

провадження № 22з/818/116/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Кіся П.В.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1,

заінтересована особа - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за апеляційною скаргою Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року в складі судді Ференчук О.В.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задоволено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області подав апеляційну скаргу.

12 лютого 2019 року ОСОБА_1до суду апеляційної інстанції подав заяву про відвід складу колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Заява мотивована тим, що 12 лютого 2019 року колегією суддів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 безпідставно відмовлено йому у задоволенні клопотання про витребування з Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» інформації про отримання 19 жовтня 2018 року Московським відділом державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області копії оскаржуваної ухвали від 08 жовтня 2018 року та посвідченої копії журналу вхідної кореспонденції з Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Вказав, що суддею-доповідачем постановлено завідомо неправосудну ухвалу від 03 січня 2019 року про витребування справи з Московського районного суду м. Харкова, оскільки Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області всупереч чинному законодавству подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Зазначив, що висловлює недовіру колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 через їх упередженість, необ'єктивність та відсутність безсторонності.

Просив відвести колегію суддів від розгляду справи або заявити суддями самовідвід.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнано необґрунтованим з посиланням на положення частини 4 статті 36 ЦПК України; справу передано на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід; на час вирішення питання про відвід провадження у справі зупинено.

Перевіривши доводи заяви судова колегія вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що сумніви у об'єктивності і неупередженості колегії суддів у заявника виникли у зв'язку із вирішенням зазначеними суддями процесуальних питань, а саме, витребування матеріалів справи з суду першої інстанції для розгляду апеляційної скарги та відмови у задоволенні клопотання про витребування доказів, що не може бути підставою для відводу.

ОСОБА_1 не надав належних, допустимих та достовірних доказів про пряму або побічну заінтересованість складу колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розгляді даної справи, які викликають сумнів у неупередженості і об'єктивності вказаних суддів.

Посилання заявника щодо безпідставного витребування справи з суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Крім того, сама по собі незгода ОСОБА_1 з вирішенням колегією суддів процесуальних питань не може розцінюватися як упередженість та заінтересованість суддів під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважаємо, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об'єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності складу колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України

у х в а л и в:

ЗаявуОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь

Повний текст ухвали складено 14 лютого 2019 року.