Справа №423/2598/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року

Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю: секретаря судового засідання Іваненко С.П.

розглянувши усудовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на будинок з господарськими будовами за набувальною давністю , -

в с т а н о в и в :

В поданому позові позивач вказав, що улітку 2003 року, в зв`язку з потребою у власному житлі, він став шукати для себе житло, та від сусідів дознався, що по АДРЕСА_1 , є покинутий будинок АДРЕСА_2 . Він прийшов туди та побачив, що у цьому будинку дійсно тривалий час ніхто не проживав. Замок на вхідних дверях у будинок був відсутній та речей у будинку не було.

Переговоривши зі сусідом він дізнався, що колишні мешканці цього будинку зловжували спиртними напоями та померлі, а після тривалий час цим будинком ніхто не цікавився.

Він намагався встановити власників цього будинку, але цього йому не вдалося. Тобто все вказувало на те, що будинок АДРЕСА_2 , був на той час покинутим.

Тоді ж у 2003 році, позивач вирішив привести будинок у належний для проживання стан. Позивач встановив двері у будинок, вікна, здійснив ремонт у будинку, упорядкував подвір`я навколо будинку і з 2003 року постійно проживає у вищезазначеному будинку постійно.

Позивач на той час він не знав про відсутність у нього підстав для набуття права власності на будинок та розраховував на те, що якщо будь хто буде заявляти право на цей будинок то він звернется до цієї особи з тим, щоб належним чином оформити право власності на будинок, однак так цього і не відбулося.

За час проживання у будинку він звертався до комунального підприємства «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Первомайської міської ради Луганської області та з`ясував, що право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , ні за ким не було зареєстровано.

У подальшому Постановою Верховної ради України №1693-VII від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області», територія міста Гірське, яка раніше відносилася до міста Первомайська, з жовтня 2014 року була віднесена до території Попаснянського району Луганської області.

Також відповідно до розпорядження міського голови м.Гірське за №04 від 08.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків м.Гірське Попаснянського району Луганської області» була змінена назва вулиці Пархоменко на вулицю Медова.

У зв`язку з цими змінами адреса, за якою знаходиться будинок, змінилася на адресу: АДРЕСА_2 .

Позивач так і проживає у будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , до наступного часу, утримує будинок в належному стан, неодноразово здійснював ремонти в будинку та поліпшував умови проживання у будинку, а так - більше 15 років, безперервно та відкрито володіє будинком за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому , починаючи з 2003 року і до теперішнього часу прав на будинок ніхто не заявляв.

Враховуючи викладені обставини, позивач, розуміючи, що іншим шляхом він не може оформити право власності на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , - звертається до суду із дійсною заявою та просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що він більше 10 років проживає у вказаному будинку та більше 10 років відкрито володіє цим будинком.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися наддали заяви про розгляд справі у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, провили задовольнити поданий позов.

Представник відповідача Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради згідно наданої письмової заяви, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно ст..12 п.3 та ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом даного позову є набуття прав власності на майно, що врегульовано нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Так, згідно положень ч. 1ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного КодексуУкраїни передбачено, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2011 року.

Відповідно до п. 13 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положеньстатей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Враховуючи визначені правової положення, суд приходить до наступного.

З акту обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_2 від 08.07.2019 року складеного депутатом Гірської міської ради (а.с.14) вбачається, що починаючи з 2003 року у будинку проживає позивач, та дійсно мешкає за даною адресою і по теперішній час. Позивач весь час, починаючи з 2003 року утримує будинок, здійснює ремонт, поліпшує умови проживання.

Також починаючи з 2003 року по теперішній час, ніякі особи не звертались із питанням щодо права власності на домоволодіння ні до позивача, ні до будь-яких органів.

Даний акт був складеній у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили інформацію, підписали складений акт, який був затверджений печаткою Гірської міської ради.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, який був складений приватним підприємством «Геотехінвентпроект» на замовлення позивача - житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 . , станом на 2019 рік власника не має (а.с.4-6).

З наданого звіту про оцінку майна - саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 - вбачається, що за проведенням відповідної оцінки будінку звертавіся позивач ОСОБА_1 (а.с.13-23)

А так, судом встановлено, що майно житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично не має власника.

При цьому також суд переконався в тому, що позивач не приховував факт знаходження будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в його володінні, що виражається в обслуговуванні та належному утриманні будинку і володіння цим будинком з боку позивача не переривалось протягом всього строку набувальної давності, а саме з 2003 року по теперішній час, тобто більше 10 років.

Також суд зазначає, що за весь час відкритого володіння позивачем зазначеним будинком, ніякі інші особи не звертались до нього із питанням визнання права власності на будинок.

До цього ж, з урахування обставин данної справи, позивач дійсно не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності і розраховував на належне оформлення зазначеного будинку, але за незалежних від позивача причин, у дійсний час, оформити право власності у будь-яким іншим способом, позивач не має можливості.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності за набувальною давністю на будинок з господарськими будовами за адресою: АДРЕСА_2 обгрунтовані, так як з боку позивача належними доказами доведено, що він дійсно добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_2 , протягом більше 10 років і це є підставою для набуття позивачем права власності на це майно, що передбачено ст.344 ЦК України і не суперечить положенням Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Також, суд зазначає, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 07.10.2014р. № 1693-УІІ - територія, що перебуває у віданні Гірської територіальної громади - передана до складу Попаснянського району Луганської області.А відповідно до розпорядження міського голови м.Гірське за №04 від 08.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків м.Гірське Попаснянського району Луганської області» була змінена назва вулиці Пархоменко на вулицю Медова.

При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 за позивачем для подальшого користування і одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на обєкт нерухомості.

На підставі викладеного,керуючись ст.344 ЦК України, положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст.12,81,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Гірської територіальної громади в особі Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю, на житловий будинок, загальною площею 56,5 кв.метрів, у тому числі житловою площею 30,9 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_2 , з усіма побутовими та господарськими будівлями (прибудова - а, ганок-кр, гараж- Д, сарай-Е, душ-Ж, баня-З, огорожа-1,2,3, зливна яма-4, колодязь-5, замощення -I).

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, через Попаснянський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя : А.В. Архипенко