У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності у спільному майні за вимогою іншого співвласника,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду в м. Києві від 14 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності у спільному майні за вимогою іншого співвласника.

Представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, та на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4.

Мотивуючи тим, що після смерті ОСОБА_5, чоловіка позивача, який помер 31 липня 2016 року, відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка була розподілена між позивачем ОСОБА_1, відповідачем ОСОБА_3, відповідачем ОСОБА_4. по 1/6 частки кожному.

У жовтні 2018 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності відповідача ОСОБА_3 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, відповідача ОСОБА_4 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, з виплатою компенсації у розмірі 175 131,33 грн. кожному та визнати за позивачем право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідачі можуть відчужити, що змушує її звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст заяв про забезпечення позову з доданими до неї матеріалами, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Предметом позову є припинення права власності у спільному майні за вимогою іншого співвласника.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №155501685 від 07 лютого 2019 року ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 1/6 частина квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_4 належить на праві спільної часткової власності 1/6 частина квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Дотримуючись означених вимог закону суд приходить до висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним, відповідає змісту заявлених позовних вимог, а також позивачем наведено обставини того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Даний вид спрямований на забезпечення прав та законних інтересів сторін процесу.

З огляду на означене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/6 частин квартир АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_3, та на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_4.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я О.О. Астахова