Справа № 2-5932/05
УХВАЛА

24 грудня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді - Панас О.В. при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

встановив:

До Рівненського міського суду надійшла на розгляд заява ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Просив скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України ВП № 59052954 від 04.07.2019р.

В судове засідання сторони викликалися , проте не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь у встановленому законом порядку. Від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Ширко М.Р. надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та її представника, підтримує письмові пояснення у відзиві. Просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Дослідивши письмові матеріали суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.07.2019 року головний державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Стариченко І.С. винесла постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у зв`язку з його ухиленням від виконання зобов`язань,покладених на нього рішенням, яке відповідно до Закону України Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню. Предметом оскарження у цій справі ОСОБА_1 визначив постанову Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 04.07.2019 року. Таким чином, суб`єктом оскарження у справі є Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області , який виніс оскаржувану постанову від 04.07.2019 року. Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції. У поданій до суду скарзі ОСОБА_1 просив фактично визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 59052954 від 04.07.2019 року про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі по виконавчому провадженню згідно виконавчого листа № 2-5932, виданого 29.07.2005 р. Отже, на спірні правовідносини поширюється саме Закон України «Про виконавче провадження».

Ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 71 Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, за п.1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Тобто, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов"язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника, наділяючи державного виконавця при цьому владними повноваженнями. Згідно із частиною другою статті 74 Закону Закон України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця, прийнятих під час примусового виконання рішення суду.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно- правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноажень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) дій чи бездіяльності . До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця . Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 255,256,260, 261, 353, 354,355 ЦПК України, суд, - у х в а л и в:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, закрити. Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас