Справа № 346/2499/19
Провадження № 2/346/1507/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю: секретаря Гайової Г.Ф.
представника позивача Крайник О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, -
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а саме 26.04.2016 року о 10:20 год. посадовими особами вказаного управління у пересувному пункті габаритно- вагового контролю автодороги «М-12, км190 + 100 м» Підволочиського району Тернопільської області проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки «Freightliner Columbia», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сідловий тягач «PNO, 39 TRI», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », напівпричіп-контейнеровоз, що належить відповідачу ОСОБА_1 , яким надавались послуги з перевезення вантажу (харчові добавки) від «SMREX NECTAR GENERAL» (порт Одеса) до ТОВ «ЛК ІНТЕРПЛИТ» (м. Надвірна Івано-Франківської області). Протяжність маршруту - 821 км.
Перевірка здійснювалась на підставі направлення № 016804 від 25.04.2016 року про проведення рейдової перевірки за додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів таким транспортом та наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 22.04.2016 року №192 «Про затвердження щотижневого графіку рейдових перевірок».
Згідно з визначенням, наведеним в п.2 ч.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), великовагові та великогабаритні транспортні засоби-транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
У відповідності до п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Вказане порушення зафіксоване в акті № 16/368/0009 від 26.04.2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. За результатами проведення вказаного контролю також складено довідку від 26.04.2016 року про результати його здійснення, на підставі яких проведено розрахунок № 9 від 26.04.2016 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 2 438,37 Євро.
Крім того, за даним порушенням складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів таким транспортом № 081047 від 26.04.2016 року.
У зв`язку з відсутністю у водія вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 при здійсненні перевезення вантажу дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищення вагових обмежень, в порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» посадовими особами вищевказаного управління здійснено нарахування плати за проїзд відповідно до вказаного акту №16/368/0009.
Вказаного водія ознайомлено із зазначеним актом здійснення габаритно-вагового контролю, довідкою про його результати, проте від підпису та отримання копій він відмовився без будь-яких застережень та заперечень.
Зважування вказаного транспортного засобу на ППГВК здійснювалося за допомогою ваги автомобільної підкладної моделі «AS» у складі вимірювального приладу №09-245; вантажоприймальних платформ №09-467 та №09-464, виробник «ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALAT vе TICARET LTD.STI», Туреччина. Відповідно до свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 34-00/4114 остання повірка ваг здійснена 06.08.2015 року та станом на 26.04.2016 року відповідала вимогам нормативно-технічної документації.
Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до показників валютного ринку, що міститься на офіційному Інтернет - представництві Національного банку України на день проведення розрахунку, тобто 26.04.2016 року, 100 Євро було еквівалентно 2 854,1761 грн. Таким чином, 2 438,37 Євро, станом на 26.04.2016 року, становило 69 595,37 грн.
Незважаючи на те, що відповідно до п.31-1 Порядку № 879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за інформацією, наявною в зазначеному Управлінні, відповідачем протягом визначеного строку вказані кошти добровільно не сплачено. Крім того, 01.02.2018 року зазначене управління повторно зверталось з листом до відповідача про погашення вказаної заборгованості, однак, станом на день подачі даного позову вказана плата за проїзд не оскаржувалася та несплачена. Тому позивач просить стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України вказану заборгованість.
В судовому засіданні 10.12.2019 року представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про одержання нею судових повісток-викликів (а.с. 40, 45, 48). Причин своїх неявок відповідач суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що на виконання наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті № 192 від 22.04.2016 року «Про затвердження щотижневого графіку рейдових перевірок» та направлення на перевірку № 016804 від 25.04.2016 року Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області з 25.04. по 29.04.2016 року проводило рейдову перевірку транспортних засобів, якими здійснюється перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом на автодорозі «М-12, км190 + 100 м» у пересувному пункті габаритно- вагового контролю, пост превентивної діяльності ГУМТ у Тернопільській області (а.с. 16, 17).
26.04.2016 року о 10:20 год. посадовими особами Управління на означеній автодорозі проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки «Freightliner Columbia», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » сідловий тягач «PNO, 39 TRI», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » напівпричіп-контейнеровоз, що належить ОСОБА_1 , яким надавались послуги з перевезення вантажу (харчові добавки) від «SMREX NECTAR GENERAL» (порт Одеса) до ТОВ «ЛК ІНТЕРПЛИТ» м. Надвірна Івано-Франківської області. Протяжність маршруту 821 км.
Із акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 16/368/0009 від 26.04.2016 року вбачається, що при проведенні габаритно-вагового контролю вказаного автомобіля зафіксовано навантаження на осі: 1) 10 тон при нормативно допустимому 9,0 тон; 2) 12,1 тони при нормативно допустимому 8,0 тон; 3) 11,05 тони при номативно допустимому 8,0 тон; 4) 9,25 тон при номативно допустимому 8,0 тон; повна маса транспортного засобу склала 57,45 тон при нормативно допустимій 44,0 тони (а.с.22).
За результатами проведення габаритно-вагового контролю також складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.04.2016 року, згідно з якою результатами вагового контролю є навантаження на осі, (тонн): 1) 5,25; 2) 9,8; 3) 10; 4) 12,1 ; 5)11,05; 6) 9,25, повна вага транспортного засобу 57,450; результатами габаритного конролю є: довжина 18,2 м., ширина 2,6 м., висота 3,5 м. відповідно до відмітки на довідці водій відмовився від отриманння її копії (а.с. 21).
Відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 081047 від 26.04.2016 року зафіксовано перевищення вказаним транспортним засобом вагових параметрів, а саме навантаження на строєну вісь 32, 4 т (при нормативно допустимій 24 т), повна маса транспортного засобу 57,45 т (при нормативно допустимій 44 т). Тобто, зафіксовано перевищення вказаним транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме на строєну вісь та на повну масу транспортного засобу (а.с. 20).
Факт перевищення транспортним засобом відповідача вагових обмежень підтверджується чеком (роздруківкою) зважування (а.с.19).
Із розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 26.04.2016 року вбачається, що розмір плати становить 2 438,37 Євро (а.с.23).
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 33 Закону Украни «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий, компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Як встановлено під час габаритно-вагового контролю, ані дозволу, ані документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів у вказаного перевізника не було.
Відповідно до абз. 2 п. 27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок № 879) плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
Згідно з даними офіційного сайту Національного банку України курс гривні, встановлений Національним банком України на день проведення розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів щодо перевізника (26.04.2016 року) становив 2 854,1761 гривень за 100 Євро. Тобто, нарахована Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області ОСОБА_1 плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у сумі 2 438,37 Євро складає 69 595,37 грн. (а.с. 24).
Відповідно до п. 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.
Згідно з п.6 ч. 3 ст.29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Держаного бюджету України в частині доходів є плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до пунктів 3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Згідно з пунктами 28, 31-1, 32 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник, який має намір використовувати великовагових та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноваженого Укравтодором підприємств із заявою при видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається підрозділами МВС, що забезпечує безпеку руху, після надання догодженого маршруту.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №820/1203/17, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків й інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником у встановлені чинним законодавством строки набуває статусу заборгованості перед бюджетом України.
Судом також встановлено, що 01.02.2018 року на адресу відповідача направлено повідомлення про сплату заборгованості за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в розмірі 2 438,37 Євро (а.с. 26). Оскільки в подальшому позивачем пред`явлено даний позов, то слід вважати, що вказана вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим наявні підстави для її стягнення в примусовому порядку.
Отже, враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 1 043,93 грн. судового збору, який складає 1,5 % від ціни позову, враховуючи, що даний позов подано юридичною особою.
На підставі наведеного, ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт»,ст.ст.16, 22 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 268, 273-280, 354, ЦПК України, суд, -

позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Повний текст рішення складено 20 грудня 2019 року.
Суддя Калинюк О. П.