Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2968/18
Провадження №: 2/332/54/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Безбородько І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про визначення місця проживання малолітніх дітей та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа : Служба (управління) у справах дітей відділ по Заводському району Запорізької міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 31.07.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016 року, після чого почали жити окремо.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.07.2010 року, виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №183 від 28.02.2008 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.2012 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління, актовий запис №474 від 07.06.2012 року.

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею, але після поїздки дітей разом з батьком на море, з 24.06.2018 року, діти залишилися проживати з батьком .

Позивачка просить визначити місце проживання дітей з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вона має свій дохід , а також створила належні умови для проживання дітей. Відповідач не хоче утримувати дітей, аліменти за виконавчим листом не сплачує, має велику заборгованість за аліментами. Крім того відповідач не має житлових умов для проживання дітей, у нього відсутнє право власності на нерухоме майно.

До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. На цей час ОСОБА_4 досяг семи років, а ОСОБА_3 досяг одинадцяти років та можуть приймати участь щодо визначення місця свого проживання шляхом надання особистої прихильності одному з батьків.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, не визнаючи позов, подав зустрічну позовну заяву в якій указав , що 31.07.2010 року сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбно-сімейних відносин відповідач прийняла рішення, що молодший син ОСОБА_4 буде проживати з батьком, позивачем по справі. А старший син ОСОБА_3, разом із відповідачем. Позивач хоча і погодився із відповідачкою, щодо порядку проживання дітей, однак був проти того, щоб розлучати братів, оскільки вони дуже дружні та дуже сумували один за одним, що відповідно пригнічувало як і дітей так і позивача. Але на протязі певного періоду мав надію домовитися з відповідачкою щоб діти проживали з ним.

Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного уповноваженими Служби (управління) у справах дітей відділу по Заводському району Запорізької міської ради, від другого лютого 2018 року, позивач має належні матеріально-побутові умови для дітей, має можливість утримувати синів. В помешканні для дітей створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку синів.

Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного уповноваженими Служби (управління) у справах дітей відділу по Заводському району Запорізької міської ради, від 10 серпня 2018 року, позивач має належні матеріально-побутові умови для дітей, має можливість утримувати синів. В помешканні для дітей створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку синів та встановлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мешкають разом із позивачем, а також встановлено, що діти виявили бажання і надалі проживати з батьком.

В зустрічному позові позивач просить визначити місце проживання дітей з батьком за адресою АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні.Суду ОСОБА_1 пояснила, що зараз старший син ОСОБА_3 проживає разом з нею, а молодший ОСОБА_4 проживає з батьком. ОСОБА_2 перешкоджає бачитись їй з дітьми. Коли вона прийшла з подарунками, за місцем мешкання ОСОБА_4 , ОСОБА_2 порвав речі та пакунки, які вона принесла ОСОБА_4 . Також представник позивачки пояснила, що ОСОБА_1 має належні житлові умови і належний заробіток для утримання двох дітей, тому просить визначити місце проживання дітей з нею. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що вихованням дітей , а особливо молодшого сина ОСОБА_4 займався та займається на теперішній час лише він . На момент подання позову двоє дітей проживали з ним. Зараз молодший син ОСОБА_4 проживає з ним, а старший ОСОБА_3 проживає з матір*ю ОСОБА_1 Молодший син вже більш ніж півроку проживає з ним. Він потребує постійного лікування, та медичного нагляду. ОСОБА_1 лікування та забезпеченням сина ОСОБА_4 не займається. Рідко приходить погратись з ним в дворі. Оскільки він має постійний офіційний заробіток та простійне місце роботи, а також створив добрі умови для проживання виховання та розвитку дітей , просить суд залишити проживати ОСОБА_4 разом з ним. На визначенні місця проживання ОСОБА_3 з ним не наполягає, не заперечує, щоб він проживав з ОСОБА_1 .

Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судовому засіданні 26.07.2019 пояснив, що на засіданні комісії 20.09.2018 було розглянуто питання визначення місця проживання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти виявили бажання проживати з батьком. 20.12.2019 представник третьої особи надав суду висновок про визнання місця проживання дітей від 03.10.2019 підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність визнання місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком з ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір*ю ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_11 , мати ОСОБА_2 , суду пояснила, що вона проживає разом з сином ОСОБА_2 в одному будинку. Після розірвання шлюбу між її сином та ОСОБА_1 в 2015 році, діти спочатку проживали з ОСОБА_1 , а після поїздки на море в 2018 році, переїхали жити до батька. На теперішній час старший син ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 , а молодший ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 . Поки двоє дітей проживали разом у них дома ОСОБА_1 кожну неділю приходила та приносила гроші на дітей приблизно 500-700 грн. Зараз також приходить та іноді приносить пакети з продуктами, на день народження принесла ОСОБА_4 подарунки. Коли ОСОБА_4 хворів, вона не займалась його лікуванням. Зараз ОСОБА_3 живе з матір*ю та говорив їй , що йому там подобається, ОСОБА_4 живе з ними, у них є все необхідне для його нормального життя та розвитку. ОСОБА_4 дуже прив*язаний до батька і не хоче проживати з мамою.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду пояснили, що в теперішній час старший син ОСОБА_3 проживає з ОСОБА_1 , а молодший ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_2 дуже прив*язаний до батька, з мамою жити не бажає. Батько займається його вихованням та лікуванням, забезпечує належний рівень його умов життя та розвитку.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суду пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_2 , знають, що він розлучився з жінкою. Діти спочатку обоє проживали з ним, а потім ОСОБА_3 пішов проживати до матері, а ОСОБА_4 залишився з батьком. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно скандалять. ОСОБА_1 іноді приходить до ОСОБА_4 та грається з дитиною. Молодшим сином , ОСОБА_4 , займається батько, він його забезпечує і виховує.

Свідок ОСОБА_16 , суду пояснив, що він знає ОСОБА_3 , як вчитель. ОСОБА_3 навчався у загальноосвітній школі №54 . Коли він поступив до школи, він бачив, що мати до школи ніколи не приходила, навчання ОСОБА_3 займався виключно батько.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що рідний син ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , проживає з ним , син ОСОБА_3 , усиновлений та проживає разом з ОСОБА_1 Молодший син ОСОБА_4 часто хворіє і близько 4 разів перебував у лікарні. ОСОБА_1 допомагала сину у лікарні. Приїздила до лікарні, допомагала грошима. Все це свідок знає зі слів ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона є сусідкою батьків ОСОБА_1 ОСОБА_1 виховує старшого сина , а молодшого сина ОСОБА_4 виховує батько. Зараз ОСОБА_1 виїхала на інше місце проживання.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_4 проживає з батьком . Його дочка ОСОБА_1 раз на неділю з дозволу ОСОБА_1 приїздить до сина ОСОБА_4 та привозить йому харчі та речі. Батько на власний розсуд віддає ці речі дитині , або просто викидає їх. Усиновленому сину , ОСОБА_3, ОСОБА_2 ніяк не допомагає, його життям не цікавиться, його вихованням займається мати. Коли ОСОБА_4 хворів, ОСОБА_1 приходила до нього у лікарню та приносила поїсти.

Свідок ОСОБА_21 , суду пояснила, що вона рідна сестра ОСОБА_1 . ОСОБА_1 виховує старшого сина ОСОБА_3 , молодший , ОСОБА_4 , проживає разом з батьком. Вона разом з ОСОБА_1 відвідували ОСОБА_4 , возили йому продукти та дитячі речі. ОСОБА_1 раз на неділю за згоди батька відвідує сина. Іноді ОСОБА_2 перешкоджає їх спілкуванню. ОСОБА_1 бере участь у вихованні ОСОБА_4 , відвідує його у школі , приходила на «перший дзвінок». До дня вчителя ОСОБА_1 готувала букет для вчительки. Коли ОСОБА_4 хворів , ОСОБА_1 приходила до нього у лікарню та приносила йому їжу, відвідувала доктора та узнавала про стан здоров*я дитини.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 31.07.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29.02.2016 року, після чого почали жити окремо. (а.с.29-31)

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21.07.2010 року, виданого Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №183 від 28.02.2008 року, (а.с. 32) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 33), що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.2012 року, виданого Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління, актовий запис №474 від 07.06.2012 року.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорювалось сторонами, в теперішній час ОСОБА_3 проживає разом з мамою , ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 , а ОСОБА_4 проживає з батьком за адресою АДРЕСА_2

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя, як органу опіки і піклування, від 03.10.2019 про доцільність визнання місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком з ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 16.02.2008 року разом з матір*ю ОСОБА_1 .

При цьому встановлено та враховувалося, що згідно з довідкою про доходи 10/12 від 10.12.2019 ОСОБА_2 працює менеджером зі збуту у ФО-П ОСОБА_23 , має оклад 20000 грн. на місяць. (а.с.53).

Відповідно до інформації з місця роботи мати дітей працює в ТОВ «Борисфен Трейдінг» торгівельним представником і характеризується позитивно, має доход 3700 грн. на місяць .(а.с.43-44).

27.02.2018 року управлінням-службою у справах дітей Заводської районної адміністрації обстежені умови проживання батька дитини за адресою: АДРЕСА_2 За результатом обстеження встановлено, що квартира складається з трьох кімнат одна кімната в стадії ремонту інші дві обладнані необхідними меблями, у малолітнього ОСОБА_4 є окрема кімната, де ліжко, стіл, шафа, багато іграшок, дитячих речей в квартирі створені умови для проживання, навчання та розвитку дитини.(а.с.50)

Відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 10.09.2019 року здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами обстеження встановлено, що в квартирі в наявності необхідні меблі та побутові прилади, для дитини є письмовий стіл.

Відділом по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, 19.09.2019 року здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами обстеження встановлено, що в квартирі є вся побутова техніка, та меблі, санітарно-гігієничні умови відповідають нормам. Для сина ОСОБА_4 є окрема кімната з окремим ліжком, шафа для речей, є його речі та білизна.

Згідно витягу із протоколу №19 комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 03.10.2019 року з`ясована думка малолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження який виявив бажання надалі проживати разом з матір*ю .

Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу №254 від 01.08.2018 ОСОБА_4 проживає разом з батьком, який приводить його в дитячий садок. Мати ОСОБА_3 ніколи не приходила до дитячого садка, збори не відвідувала. (а.с.52)

Згідно медичного висновку №50 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 є дитиною - інвалідом (а.с. 55)

Питання визначення місця проживання малолітніх дітей , розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 03.10.2019 року.

За результатами розгляду питання комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір*ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дітей суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дітей , стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., в усiх дiях щодо дiтей, незалежно вiд того, здiйснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соцiального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага придiляється якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини.

В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що ОСОБА_2 не заперечує проти спілкування дитини з матір`ю.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

За нормами ст. 150 СК України виховання дитини, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя є обов`язком батьків.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України).

Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

З огляду на викладене, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей , беручи до уваги що батьки є рівними в своїх характеристиках та можливостях догляду за дитиною, вік дітей, стан здоров`я та інші обставини, бажання самих дітей дитини проживати разом з одним із батьків, враховуючи, що батько і мати спроможні надати дітям належний рівень виховання, постійного піклування та розвитку, мають достатній дохід та належні житлово-побутові умови , належним чином відносяться до виконання своїх батьківських обов`язків, крім того працюють, мають систематичний заробіток, забезпечені житлом, тому позови підлягають частковому задоволенню і вважає за необхідне визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір*ю.

Керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позови задовольнити частково .

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко