Справа №461/4672/18
Провадження №3/461/292/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: 79010, м.Львів, вул. Лісна, 17/6, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА 708472, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 19.12.1997 року) до ОСОБА_3 (місце проживання: 79011, м.Львів, вул. Кубанська, 18б, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КС 644463, виданий 16.05.2008 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) про стягнення заборгованості за договором позики

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 15000,00 доларів США, а також 2% місячних у розмірі 7500,00 доларів США, 8000,00 грн. витрат на правову допомогу та 5850,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики від 14.01.2016 року, згідно якого відповідач позичив у позивача 15000,00 доларів США з кінцевим строком повернення до 14.05.2016 року. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова Лялюка Є.Д. від 10.09.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд такої проводити у спрощеному позовному провадженні.

18.10.2018 року в судді Лялюка Є.Д. закінчилися повноваження, тому справа була повторно розподілена автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 року визначено головуючого суддю Радченка В.Є.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 22.10.2018 року призначено судове засідання на 06.12.2018 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

У звязку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст.530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобовязання.

Частинами 1 та 2 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України).

Судом встановлено, що 14.01.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 позичено відповідачу грошові кошти в розмірі 15000,00 доларів США. Позичені кошти ОСОБА_3 зобовязався повернути у строк до 14.05.2016 року.

Згідно п.7 вказаного договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% в місяць від простроченої суми.

З розписки від 14.01.2016 року, яка знаходиться у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 отримав у борг від ОСОБА_2 15000,00 доларів США.

Відповідач прийняті на себе зобов'язання за договором позики від 14.01.2016 року щодо своєчасного повернення коштів не виконав та відповідно у період з 01.06.2016 року по 22.06.2018 року допустив виникнення заборгованості в розмірі 22200,00 доларів США, що складається з: 15000,00 доларів США заборгованості за договором позики, що станом на день винесення рішення згідно курсу НБУ становить 420000,00 грн. (28,00 х 15000,00); 7200,00 доларів США 2% місячних з розрахунку (2% від 15000,00 доларів США = 300,00 доларів США; 300,00 доларів США х 24 місяці = 7200,00 доларів США), що станом на день винесення рішення згідно курсу НБУ становить 201600,00 грн. (7200,00 х 28).

Таким чином, відповідач заборгував позивачу за договором позики від 14.01.2016 року грошові кошти в загальній сумі 22200,00 доларів США, що станом на день винесення рішення згідно курсу НБУ становить 621600,00 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено умови договору позики, хоча всі умови договору істотні, звичайні та випадкові з моменту його укладення стають однаково обовязковими для виконання сторонами. При цьому, суд враховує, що цивільно-правовий договір укладений з узгодженої волі сторін, спрямованої на встановлення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задоволити частково, а саме в сумі 22200,00 доларів США.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5850,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача 8000,00 грн. витрат з надання правової допомоги.

Так, у матеріалах справи міститься угода №79 від 08.06.2018 року, яка укладена між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про надання правової допомоги. Згідно вказаної угоди позивачем сплачено за надання такої допомоги 8000,00 грн., яка згідно ст.ст.137, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.16, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: 79011, м.Львів, вул. Кубанська, 18б, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КС 644463, виданий 16.05.2008 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 79010, м.Львів, вул. Лісна, 17/6, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА 708472, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 19.12.1997 року) заборгованість за договором позики від 14.01.2016 року в розмірі 22200,00 доларів США, що станом на день винесення рішення згідно курсу НБУ становить 621600,00 грн., яка складається з 15000,00 доларів США заборгованості за договором позики та 7200,00 доларів США відсотків за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: 79011, м.Львів, вул. Кубанська, 18б, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КС 644463, виданий 16.05.2008 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 79010, м.Львів, вул. Лісна, 17/6, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА 708472, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 19.12.1997 року) 5850,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: 79011, м.Львів, вул. Кубанська, 18б, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії КС 644463, виданий 16.05.2008 року Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 79010, м.Львів, вул. Лісна, 17/6, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА 708472, виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 19.12.1997 року) 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радченко В.Є.