Справа №: 343/2083/19
Провадження №: 2/0343/774/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі -162 741,77 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" витрати по сплаті судового збору у сумі - 2 441,13 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.05.2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та фізична особа - громадянин України ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 02-07/530-Ф.

Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, первинний кредитор зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 250 000,00 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення. Таким чином, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором від 15.05.2007 року ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобов`язання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до договору відступлення.

Первинний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі 250 000,00 гривень.

Відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору.

В свою чергу, боржник, неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом з 02.04.2016 року по 30.01.2018 року, має прострочену заборгованість в сумі -162 741,77 гривень, яка складається :

заборгованість 3,20 % ст.625 ЦК на суму заборгованості згідно рішення суду - 78365,26грн.,

інфляційні витрати ст.625 ЦК на суму заборгованості згідно рішення суду 84376,51грн.

Ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, в даному випадку за період з 02.04.2016 р. по 30.01.2018 р.

Окрім того, обов`язок боржника сплачувати проценти за користування кредитом припиняється лише при повному погашенні заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нараховано неустойку.

Ст. 625 ЦК врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522. гс 16).

Наявність невиконаних зобов`язань відповідача щодо повернення кредиту - підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019р. цивільна справа № 343/2083/19 про стягнення заборгованості передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.51).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.10.2019 року відкрито спрощене провадження у справі № 343/2083/19 за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з повідомленням сторін.

Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзивів та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (а.с.52).

Представник позивача ОСОБА_2 ( довіреність №550 а.с.44-45) в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.56,61,74) ,подав клопотання (а.с.46, 63,75), згідно яких позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Розгляд справи просить проводити у відсутності представника ТОВ "Кредитні ініціативи".

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.57,62).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кобилинець Т.В. (ордер, договір про надання правничої допомоги а.с. 76-81 ) в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково:

в частині стягнення інфляційних збитків та 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України визнала частково в межах позовної давності. В частині позовних вимог про стягнення 20 % річних за користування грошовими коштами відповідно до кредитного договору №02-07/530 від 15.05.2007 року просила відмовити в повному обсязі, з огляду на те, що 18 травня 2016 року суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І. М., розглянув позовну заяву ТОВ "Кредитні ініціативи" до відповідача про стягнення заборгованості з відповідача на свою користь боргу по кредитному договору №02-07/530-Ф від 15.05.2007 року.

Рішенням зазначеного вище суду від 23.10.2017 року стягнуто з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в сумі 333 397,60 грн.

Відповідно до п.2.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту та відсотків є 14.05.2017 року.

Позивач (ТОВ "Кредитні ініціативи") відповідно до умов кредитного договору та договору відступлення скористався своїм правом вимоги дострокового погашення кредиту, а тому кредитний договір припинив свою дію на підставі ст. 1050 ЦК України, положеннями якої визначено, що право кредитодавця нараховувати відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою даної статті.

Сам факт дострокової вимоги погашення кредиту позивачем не заперечується та зазначається в позовній заяві, яку подано до Долинського районного суду Івано-Франківській області "Про стягнення заборгованості" і яка розглядається судом в даній справі № 343/2083/19.

Звернувшись до суду з зазначеним вище позовом про стягнення заборгованості в порядку ст.625 ЦК України, позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що боржник неналежно виконує взяті на себе зобов`язання ,чим грубо порушує умови кредитного договору в результат чого станом з 02.04.2016 року по 30.01.2018 року має місце заборгованість в сумі 162 741.77 грн.

На підтвердження заборгованості саме в такому розмірі позивачем долучено розрахунок заборгованості за зазначений вище період, з якого вбачається, що позивачем проводився розрахунок за ст.625 ЦК України з розрахунку 3.20 % на суму заборгованості згідно рішення суду. При цьому даний розрахунок проведено з розрахунком 20% від суми боргу відповідно до умов кредитного договору, що становить 71524.63 грн. та 3% річних від простроченої суми в порядку ст.625 ЦК України, що становить 6840.62 грн.

З таким розрахунком вони погоджуються частково, а саме в частині нарахування 3% річних на суму 6840.62 копійки.

Щодо суми боргу, розрахунок якого проведено з розрахунком 20% на суму заборгованості відповідно до умов договору, то вважають його безпідставним з огляду на те, що:

Позивач використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись у травні 2016 року до суду із позовом про стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Враховуючи викладене вважають право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

А тому стягнення заборгованості за кредитним договором у вигляді передбачених договором процентів за несвоєчасне виконання умов кредитного договору є безпідставним та в цій частині слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо розрахунку 3% річних від простроченої суми в порядку ст.625 ЦК України, що становить 6840.62 грн. та розрахунку заборгованості інфляційних витрат на суму заборгованості в сумі 84 376.51 грн.

Дані суми заборгованості 333397.60 проведено на суму заборгованості згідно рішення суду від 23.10.2017 року за період з 02.04.2016 року по 30.01.2018 року

Враховуючи, що позивач звернувся за стягненням інфляційних втрат і річних відсотків за весь період прострочення платежу, то вважають за доцільне зазначити що позивачем не дотримано строки позовної давності.

Позивач визначив період для стягнення 3 % річних та інфляційних втрат з 02.04.2016 року по 30.01.2018 року. З позовом звернувся 04.10.2019 року, тому задоволенню підлягають вимоги про стягнення 57 037.90 грн., інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 4900.44 грн. нарахованих за період із 01.10.2016 року по 30.01.2018 року.

У стягненні 3% річних у сумі 1 940,18 грн. та інфляційних витрат у сумі 27 338.61 грн., за період із 02.04.2016 року по 01.10.2016 року слід відмовити, застосувавши наслідки спливу позовної давності.

Заявила клопотання про застосування строку позовної давності до частини позовних вимог.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заслухавши усні пояснення представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кобилинець Т.В., вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ст.12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України)

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року з додатком № 1 - графіком погашення кредиту та додаткову угода щодо змін та доповнень до кредитного договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року, згідно яких первинний кредитор надав відповідачеві кредит в сумі 250 000,00 грн. з датою погашення 14.05.2017 року і щомісячною сплатою відсотків за користування ним з розрахунку 15 % річних та погашенням основної суми позики, (а.с. 11-17).

Як вбачається з договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року та витягу з додатку № 1 до цього договору (а.с. 23-34), ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до боржників по кредитних договорах укладених з фізичними особами, в тому числі і по договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року, укладеному з ОСОБА_1 .

У відповідності до п. 5.3.2 кредитного договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року, банк має право вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом у випадку прострочення ним своїх зобов`язань по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць.

Згідно п.6.5 кредитного договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року, у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 20% від простроченої суми згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

ТОВ «Кредитні ініціативи» , скориставшись своїм правом ,26.04.2016 року звернулось до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,в якому просили стягнути з відповідача на свою користь борг по кредитному договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в розмірі 379 843,14 грн., з яких: 243 715,25 грн. - заборгованість за кредитом, 127 354,28 грн. заборгованість по відсотках, 8 773,61 грн. - заборгованість по комісії, а також всі витрати по сплаті судового збору в сумі 5 697,64 грн.

ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ТОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в якому просив визнати недійсним договір відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року, в частині передачі прав вимоги за його зобов`язаннями, що виникли перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на підставі кредитного договору № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області в справі №343/904/16-ц від 23 жовтня 2017 року, первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в сумі 333 397,60 грн. (триста тридцять три тисячі триста дев`яносто сім гривень і 60 копійок) та 5000,96 грн. (п`ять тисяч гривень і 96 копійок) сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року відмовлено за безпідставністю позовних вимог (а.с.21-22).

На виконання даного рішення Долинським районним судом видано виконавчий лист 343/904/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в сумі 333 397,60 грн. та 5000,96 грн. сплаченого судового збору .

Судом з`ясовано, що рішення Долинського районного суду від 23.10.2017р. по справі 343/904/16-ц в період з 23.10.2017 року по 25.01.2018 року не виконувалося та заборгованість за кредитним договором не сплачувалася.

У відповідності до платіжних доручень (а.с.86-87), заборгованість по рішенню суду погашена відповідачем ОСОБА_1 - 25.01.2018 року - в сумі 149999 грн., 26.01.2018 року - в сумі 149999 грн., 29.01.2018 року - в сумі 33399.60 грн., 29.01.2018 року - в сумі 5000.96 грн.

У зв`язку з існуванням непогашеної заборгованості за кредитним договором, позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі -162 741,77 грн.

До матеріалів справи позивачем долучено:

розрахунок заборгованості за кредитом №02-07/530Ф за статтею 625 (20,3%, інфляція), відповідно до якого, станом на 29.01.2018р., заборгованість відповідача становить 78365,26 грн., яка складається із: суми розрахованих 20% 71524,63 грн.; суми розрахованих 3% 6840,62 грн. ;

розрахунок заборгованості інфляційних витрат ст.625 ЦК на суму заборгованості згідно рішення суду, відповідно до якого, станом на січень 2018р., сума інфляційних втрат становить 84376,51грн. (а.с.20).

Як вбачається із вказаного розрахунку заборгованості за кредитом №02-07/530-Ф, позивач нарахував 20% річних від простроченої суми згідно ч.2ст.625 ЦК України відповідно до п.6.5 зазначеного кредитного договору за період з 02.04.2016 р. по 29.01.2018р., тобто після пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що ТОВ "Кредитні ініціативи" використало своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, звернувшись 26.04.2016 року до суду із позовом про стягнення заборгованості у судовому порядку із боржника ОСОБА_1 .

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи".

Ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Таким чином, після звернення з позовом про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача 20 відсотків відповідно до п.6.5 кредитного договору, оскільки нарахування в такому розмірі відсотків поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Позивач має право лише на отримання інфляційного нарахування на суму боргу, виражене в національній валюті та на три проценти річних від простроченої суми боргу, згідно положень ст. 625 ЦК України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості 20% річних передбачених п.6.5 кредитного договору не підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача про стягнення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне:.

Як було зазначено вище позивач відповідно до ст.625 ЦК України дійсно має право вимагати від відповідача сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, але в межах строку позовної давності, про застосування якої в судовому засіданні заявила представник відповідача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Така ж правова позиція сформована Верховним Судом України 26.04.2017 року у справі №3-1522гс16.

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, суд вважає за вірне стягнути з відповідача заборгованості по інфляційних витратах та 3 % річних , у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період починаючи з 04.10.2016 року, (в межах строку позовної давності) по січень місяць 2018 року (згідно заявлених позовних вимог позивача).

Враховуючи вищенаведене, суд засобами електронної системи «ЛІГА: Закон» визначив розмір заборгованості за вказані періоди:

Розрахунок 3 відсотків від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 04.10.2016 р. (дата початку ), 01.01.2018р. (дата закінчення), 455 (кількість днів), 203341,00 грн. (сума боргу), 3% (відсоткова ставка). Сума відсотків за період з 04.10.2016 року по 01.01.2018 року складає 7600,33 грн.

Розрахунок 3 відсотків від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 01.01.2018 р. (дата початку ), 29.01.2018р. (дата закінчення), 29 (кількість днів), 25837,00 грн. (сума боргу), 3% (відсоткова ставка). Сума відсотків за період з 01.01.2018 року по 29.01.2018 року складає 61,58 грн.

Розрахунок інфляційних збитків за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за періоди жовтень 2016р. грудень 2017р., складають 66 779,42 грн.

Розрахунок інфляційних збитків за формулою [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]. Інфляційні збитки за періоди січень 2018р. січень 2018р., складають 4694,47 грн.

Загальна сума заборгованості становить 79135,80 гривень.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в розмірі 79135,80 гривень,

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути оплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 509, 598, 625, 1048, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 257, 258, 259, 261, 265, 267, 268, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 02-07/530-Ф від 15.05.2007 року в розмірі 79135 (сімдесят дев`ять тисяч сто тридцять п`ять) гривень 80 коп., з яких: 7661,91 грн. 3 проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за період з 04.10.2016 року по 29.01.2018 року; 71473,89 інфляційні збитки за період з 04.10.2016 року по 29.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи»934 (дев`ятсот тридцять чотири) гривні 18 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області .

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ТОВ «Кредитні ініціативи» 04080 м.Київ вул.В.Хвойки,21, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , житель с.Солуків Долинського району Івано-Франківської області, АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду В. ОСОБА_3 . ОСОБА_4