Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4560/18
Провадження №: 2/332/419/19
У Х В А Л А

іменем України

14 лютого 2019 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Андрюшина Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи №332/4560/18 (провадження №2/332/419/19) за позовом ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137, ) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 «МТМ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі є споживачамипослуг на підставі особового рахунку 40802474, відкритого на ім*я ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, але своїх обовязків по сплаті за надані комунальні послуги відповідачі не виконують, у звязку з чим за період з 01.10.2014 року по 01.10.2018 рокуутворилась заборгованість у сумі 21764,91грн., яку просять стягнути на їх користь, а також стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 1762,00грн., сплачений при подачі позову до суду.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, оскільки відповідачами у позовній заяві вказані фізичні особи, які не є субєктами підприємницької діяльності, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб. З відомостей, наданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської радивих.№01-71/2428 від 12.02.2019 року відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.11.1966 року по 06.06.2006 року, помер 25.05.2006 року; відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.11.1966 року по 12.04.2011 року, померла 22.03.2011 року.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Цивільно-правова відповідальність, як вид юридичної відповідальності, це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов'язків.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава(ст. 48 ЦПК України).

Згідно ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Положеннями ч.2,4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов»язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якої стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв»язку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки особи, яку він замінює. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак, лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що позов ОСОБА_1 «МТМ» предявлено до суду у грудні 2018 року до вже померлого 25.05.2006 року ОСОБА_2, та померлої 22.03.2011 року ОСОБА_3, про що стало відомо суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, положення статті 55 ЦПК України щодо процесуального правонаступництва не можуть бути застосовані у даному випадку.

Пунктом першим частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, на даний час відсутні підстави для відкриття провадження у справі стосовно відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, як осіб, цивільна процесуальна правоздатність яких припинилася у зв»язку з їх смертю.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, у відкритті провадження у даній цивільній справі слід відмовити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року справа № 654/3924/15-ц(провадження № 61-1613 св 17).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, внаслідок смерті фізичнихосіб, до яких предявлено позов.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 186, 259-261ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала постановлена та підписана суддею 14 лютого 2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.