РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

за участю секретаря Рєпи А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Регіональний сервісний центр в Херсонській області, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року задоволено позов ПАТ АКБ «Індустріалбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: МРЕВ ДАІ м. Херсона, Херсонська товарна біржа Алмаз, ПАТ КБ «Надра» про визнання недійсними договору купівлі-продажу та реєстрації транспортного засобу. Рухоме майно сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору 1999 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2, які за реєстровані за адресою м. Херсон, вул. Гражданська, 33 та належать ОСОБА_3, яка в свою чергу 27.02.2007 року уклала з ПАТ АКБ «Індустріалбанк» договір застави рухомого майна №43AZ/0200/54/07. Однак, вказане рухоме майно банком не було внесено в реєстр заборон на відчуження транспортного засобу, тому ОСОБА_3 10.09.2008 року продала вказане рухоме майно згідно договору купівлі-продажу від 10.09.2008 року, укладеного на Херсонській товарній біржі «Алмаз», ОСОБА_1, у звязку з чим він є добросовісним набувачем вказаного транспортного засобу.

У звязку з викладеним просить визнати ОСОБА_1 добросовісним набувачем транспортного засобу сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, та залишити транспортний засіб у власності позивача та зняти всі обмеження щодо використання його права власності на транспортний засіб; відшкодувати понесені судові витрати за рахунок відповідача.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Позивач в судове засідання надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти позову, оскільки сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, не були зареєстровані в Державному реєстрі обтяження рухомого майна, тому позивач ОСОБА_1 не несе зобовязань перед ПАТ АК «Індустріалбанк» тому він є добросовісним набувачем.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру в Херсонській області в судове засідання надав заяву про проведення розгляду справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в судове засідання не зявився, надав до суду пояснення, в яких просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування зазначив, що заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.09.2008 року №759, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про продаж бортового напівпричепу SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2, та сідлового вантажного тягачу DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 13.11.2014 року заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року залишено без змін. Як встановлено заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року, 10.09.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на Херсонській товарній біржі «Алмаз» був укладений торгівельно-біржовий контракт за №759 купівлі-продажу автотранспортів, за яким продавець продав, а покупець придбав за 100 грн. кожен сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Таким чином, вважає, що укладаючи вказаний договір за необґрунтованою та значно заниженою вартістю ОСОБА_1 не взяв до уваги конкретних обставин угоди, з яких вбачається, що рухоме майно відчужується неправомірно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 261, виданої Центром ДАІ №6501 м. Херсона станом на 05.05.2014 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортні засоби, а саме бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) WSMS 466, державний номерний знак НОМЕР_3, а також сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, об'єм двигуна 12500 куб.см., номер кузова (шасі) XLRTG85XC0E515778, державний формений знак НОМЕР_1.

З відповіді Регіонального сервісного центру в Херсонській області від 13.04.2016 року №31/21/8-1035 вбачається, що зазначені транспортні засоби зареєстровані 11.09.2008 року. На зазначені транспортні засоби накладені арешти 07.09.2011 року, 06.11.2012 року, 15.11.2012 року, розшук 04.05.2013 року.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Як вбачається зі змісту ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

До речових способів захисту права власності належать позови про витребування майна з чужого незаконного володіння, позови про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, і позови про визнання права власності.

Вимогами статті 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про визнання недійсними договору купівлі-продажу та реєстрації транспортного засобу задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.09.2008 року №759, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про продаж бортового напівпричепу SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та сідлового вантажного тягачу DAF, модель 85, жовтого кольору, 2000 року випуску, державний номер НОМЕР_4.

Як встановлено вказаним рішенням 10.09.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на Херсонській товарній біржі «Алмаз» був укладений торгівельно біржовий контракт за № 759 купівлі-продажу автотранспортів, за якими продавець продав, а покупець придбав за 100 грн. кожен, сідловий вантажний тягач DAF, модель 85, жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 та бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13.11.2014 року заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

20.01.2016 року Комсомольським районним судом м. Херсона по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона, третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та зняття арешту, видано виконавчі листи, відповідно до яких в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №43С/0200/5307 від 27.02.2007 року у розмірі 13714,39 дол. США на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» звернуто стягнення на предмет застави у межах вартості спадкового майна, а саме автомобіль марки бортовий напівпричіп SCHMITZ, модель SPR 24, червоного кольору, 1999 року випуску, номер кузова (шасі) WSMS 466, державний номерний знак НОМЕР_3, а також сідловий тягач вантажний DAF, модель 85 жовтого кольору, 2000 року випуску, об'єм двигуна 12500 куб.см., номер кузова (шасі) XLRTG85XC0E515778, державний формений знак НОМЕР_1, що належали ОСОБА_3, спадкоємцями якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відповідно до їх часток у спадщині.

У відповідності до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст. 76,77 ЦПК України).

Відповідно до інформаційної довідки від 23.11.2017 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень від 03.03.2016 року з виконання виконавчих листів, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона 20.01.2016 року.

Разом з тим, належних, допустимих і достовірних доказів в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, які б містили інформацію щодо предмета доказування та свідчили б про те, що ОСОБА_1 є власником вказаного вище рухомого майна позивач не надав. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про скасування заочного рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 13.11.2014 року, або про залічення виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими Комсомольським районним судом м. Херсона 20.01.2016 року, в той час як відповідно до положень ст.81 ЦПК України саме сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Регіональний сервісний центр в Херсонській області, Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська