Провадження № 2/761/203/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, проте фактично останній не проживає у квартирі з 2010 року, не сплачує кошти за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги. На підставі викладеного позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Ухвалою від 27 вересня 2016 року по справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-1274 від 31 жовтня 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Судова повістка була не отримана відповідачем, оскільки конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти за закінченням встановленого строку зберігання.

Пунктом 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 05.03.2009 р. N 270 (далі Правила) передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку.

Пунктом 99 зазначених Правил встановлено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п. 102 Правил рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки вручаються в об'єкті поштового зв'язку.

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Таким чином, відповідачу було повідомлено про необхідність отримання судової повістки в об'єкті поштового зв'язку.

Відповідно до п. 117 Правил поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідач не повідомив об'єкт поштового зв'язку про підстави неможливості явки щодо отримання поштового відправлення (судової повістки).

При цьому, відповідно до п. 3.1.1.3 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого Наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" від 12.05.2006 р. N 211 причина повернення поштового відправлення відправнику зазначається на довідці форми 20, яка акуратно прикріплюється внизу, ліворуч лицьового боку відправлення письмової кореспонденції.

З огляду на викладене відповідач фактично відмовився від отримання поштового відправлення (судової повістки).

Згідно ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до Ордеру на жиле приміщення № 5026 від 06 жовтня 1990 року.

У відповідності до Довідки № 34 від 26 липня 2016 року, у вказаній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 (колишня дружина), ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Однак, фактично ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з 2014 року, що вбачається із відповідного акту-довідки від 30 жовтня 2015 року, від 29 березня 2016 року, від 14 червня 2016 року, складеними майстром ВОП «Дегтярівська», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (сусіди).

Згідно статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місце проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, відповідач добровільно залишив квартиру, тривалий час в ній не мешкає, своєю реєстрацією в квартирі створює для позивача, як для наймача житла, перешкоди.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов підлягає задоволенню в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.34 постанови №5 Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За таких обставин, вимога щодо зняття відповідача з реєстрації є похідною, оскільки підставою для зняття з реєстрації є рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 57-61, 79, 133, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України; ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_3

ОСОБА_2, місце проживання - 03113, АДРЕСА_1.

Суддя: