Провадження № 2/263/2704/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, уточненою у судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на виконанні Центрального ВДВС м. Маріуполя перебуває виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.06.2010 року по справі № 2-7264/10, яким з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Починаючи з 20 лютого 2013 року боржник без поважних причин не виконував рішення суду, у зв`язку із чим, станом на червень 2019 року, розмір заборгованості по аліментах становив 42335,34 грн. При цьому сума пені на суму заборгованості боржника починаючи з за період з 01.06.2018 року по 30.06.2019 року у сумі 23 577,46 грн., тому з огляду на положення ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 23 577,46 грн.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за участю її представників.

Представники позивачки у судовому засіданні підтримали уточнену позовну заяву з підстав, зазначених у ній, та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2018 року по справі №263/13399/18 позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20 лютого 2013 року по 30 травня 2018 року у сумі 20001,53 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 27 червня 2019 року Донецький апеляційний суд позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та заборгованості по аліментам задовольнив частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20 лютого 2013 року по 30 травня 2018 року у сумі 15596,63 грн. Дане судове рішення повністю виконано. 15 липня 2019 року ОСОБА_2 сплачено на картковий рахунок ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 15596,63 грн. За червень 2018 року боржник мав сплатити 2139,32 грн., проте вчасно не сплатив, через , що виникла відповідна заборгованість.

За липень 2018 року боржник мав сплатити 2004,32 грн., проте вчасно не сплатив, через що виникла відповідна заборгованість. За серпень 2018 року боржник мав сплатити 1978,75 грн., проте вчасно не сплатив, через що виникла відповідна заборгованість. За вересень 2018 року боржник мав сплатити 2232,36 грн. Дана сума стягнута із заробітної . плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За жовтень 2018 року боржник мав сплатити 2303,82 грн. Дана сума стягнута із заробітної ї», плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За листопад 2018 року боржник мав сплатити 2348,92 грн. Дана сума стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За грудень 2018 року боржник мав сплатити 2717,54 грн. Дана сума стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За січень 2019 рок^ боржник мав сплатити 3772,46 грн. Дана сума стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За лютий 2019 року боржник мав сплатити 1013,5 грн. Грошова сума у розмірі 828,30 грн. стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. Заборгованість у розмірі 185,2 грн. За березень 2019 року боржник мав сплатити 301 1,09 грн. Дана сума стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За квітень 2019 року боржник мав сплатити 1910,95 грн. Дана сума стягнута із заробітної плати боржника за період роботи у ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ЛПЦ 3000. За травень 2019 року боржник мав сплатити 1013.5 грн. Дана сума вчасно сплачена не була, через що виникла відповідна заборгованість. За червень 2019 року боржник мав сплатити 1013.5 грн. Дана сума була сплачена вчасно, зокрема 28.06.2019 року єдиним платежем сплачено грошову суму у розмірі 2027,00 грн. за травень та червень 2019 року. Крім того, у липні 2019 року боржником погашена попередня заборгованість по сплаті аліментів. Так боржником ОСОБА_2 сплачено на ім`я ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1000 грн. 11000,00 грн., 9000,00 грн., 903,84 грн., 7600,00 грн. Отже, з урахуванням формули вирахування, передбаченої Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 року, розмір пені за період з 01 червня 2019 по 30 червня 2019 року за прострочення боржником ОСОБА_2 сплати аліментів становить: (2139,32*1/100*30) + (2004,94*1/100*31) + (1978,75*1/100*31) + (1013,5*1/100*31) + (185,2* 1 /100*28)= 641,8+621,53+613,4+314,2+51,9= 2242,83 грн. Також зауважив, що судові витрати в розмірі 6000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки вони не підтверджені належними та достовірними доказами. Крім того, у судовому засіданні відповідач погодився з розрахунком пені по аліментам, однак не погодився з періодом за який підлягає стягнення, оскільки попереднім рішенням суду з нього вже було стягнуто за період з 01.07.2018 року по 09.07.2019 року. Згідно відзиву просив позовну заяву задовольнити частково, стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2018 року по 30.06.2019 року у розмірі 2242,83 грн., а в іншій частині відмовити.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 18.09.2019 року в Центральному ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист від 08.06.2010 року № 2-7264/10 від 28.05.2010 року виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 коштів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.04.2010 року і до повноліття дитини.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04.12.2019 року № 16/38238557, виданому головним державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ в Донецькій області, в провадженні останнього перебуває виконавчий лист Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08.06.2010 року по справі № 2-7264/10, яким з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2010 року і до досягнення повноліття, заборгованість за яким за період з лютого 2013 року по липень 2019 року становить 23930,83 грн.

Відповідно до довідки про доходи виданої ПрАТ «ММК ім. Ілліча» З вересня 2018 року по квітень 2019 року було сплачено аліменти, борг згідно виконавчого документу складав 38 224,62 грн., залишок боргу на 23.04.2019 р. складає 38 224,62 грн., борг не утримувався, так як виплачувались аліменти двом жінкам разом 50%.

Постановою Донецького апеляційного суду від 27.06.2019 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Марікуполя від 05.12.2018 року скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та заборгованості по аліментам задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20.02.2013 року по 30.05.2018 року у сумі 15 596,63 коп.

15.07.2019 року було внесено 15 596,63 грн. на рахунок позивачки для погашення заборгованості та виконання попереднього рішення суду. Крім цього згідно квитанцій відповідачем було сплачено: 28.06.2019 року 2027,00 грн.; 08.07.2019 року 1000,00 грн.; 08.07.2019 року 11 000,00 грн.; 08.07.2019 року 9000,00 грн.; 15.07.2019 року 903,84 грн.

Суд не бере до уваги розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, виданих державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області від 08.08.2019 року та 14.06.2019 року, оскільки вони не містять остаточних даних щодо сплати заборгованості, тож суд вважає дійсним саме розрахунок заборгованості від 04.12.2019 року, який не оспорювався сторонами

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається держаним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. На підставі чого і був виданий державним виконавцем вказаний розрахунок заборгованості відповідача по аліментам.

Згідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_2 повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати насамперед інтересам дитини.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем».

Суд критично ставиться до розрахунків пені по заборгованості по сплаті аліментів наданих відповідачем, оскільки між ними є протиріччя, кожного разу відповідачем надані різні періоди: у відзиві зазначено з червня 2018 року по червень 2019року , у судовому засіданні з липня 2018 року по травень 2019 року. Отже суд відхиляє розрахунок пені відповідача, та бере до уваги розрахунок позивачки та її представників, оскільки він відповідає матеріалам справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 155, 180, 182, 192, 195, 196 СК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 200, 206, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.06.2018 року по 30.06.2019 року у сумі 23 577,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження не відома, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Суддя: Н.В. ОСОБА_5