Справа № 2-19/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

13.02.2019 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого по справі судді Муругова В.В., за участі секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження. В тексті скарги заявник вказав, що 13.12.2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-19/11 від 12.04.2011 року, виданого на виконання рішення Баштанського районного суду Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 197193,57 грн., за заявою стягувача від 09.12.2016 року. Скаржник вважає вказану постанову неправомірною, оскільки вона винесена після закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання, та вказаний виконавчий лист складено з порушенням вимог закону щодо його змісту, зокрема, у виконавчому листі помилково було зазначено трирічний строк його предявлення до виконання - до 15.03.2014 року, хоча на час його видачі строк предявлення зазначеного виконавчого листа до виконання мав становити один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Тому державний виконавець не мав права відкривати провадження на момент предявлення зазначеного виконавчого листа після закінчення строку на його виконання. При цьому, боржнику не було направлено копію вказаної постанови державного виконавця від 13.12.2016 року, та про її існування він дізнався 03.12.2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. У звязку з цим, боржник просив визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірними та скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні, проведеному 23.01.2019 року в режимі відеоконференції, скаржник та його представники підтримали скаргу та просили її задовольнити. В судове засідання після перерви скаржник та його представники не зявились, від них не надходило заяв про проведення даного засідання в режимі відеоконференції чи про відкладення розгляду. Вказане відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Від державного виконавця надійшов відзив на скаргу, в якій він заперечив проти задоволення скарги, вказавши, що вимоги скарги є необґрунтованими, а постанова державного виконавця є законною, у звязку з тим, що строки предявлення виконавчого документа переривались, крім того представник скаржника ознайомлювався з виконавчим провадженням в вересні та жовтні 2018 року, тому скаржник пропустив строк на оскарження постанови державного виконавця, у звязку з цим виконавець просив відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач про розгляд скарги повідомлений належним чином, не забезпечив явку свого представника, будь-яких заяв від нього не надходило.

Вислухавши пояснення скаржника та його представників в режимі відеоконференції, дослідивши наявні у справі матеріали (цивільну справу № 2-19/2011; копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2016 року; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.12.2016 року; копію заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 22.11.2018 року; копію виконавчого листа, виданого Баштанським районним судом Миколаївської області 12.04.2011 року по справі № 2-19/11; копію відомостей про ознайомлення з виконавчим провадженням; копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2016 року; копію виконавчого листа; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.12.2016 року; копію постанови про арешт майна боржника від 13.12.2016 року; копію постанови про розшук майна боржника від 13.12.2016 року; копію відомостей про реєстрацію боржника; повідомлення Баштанського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 30.01.2019 року №845; копію акту здачі-приймання виконаного доручення від 22.11.2018 року; копію витягу з Єдиного реєстру довіреностей від 22.11.2018 року; копію довіреності від 31.08.2018 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задоволення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п. 6 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Таким чином, при розгляді вказаної скарги для визначення правомірності дій державного виконавця слід керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, положення якого діяли на момент видачі виконавчого листа № 2-19/11 та відкриття виконавчого провадження.

Із положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року вбачається, що виконавчі документи, видані на виконання судових рішень можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до п. 1 та 6 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року у виконавчому листі зазначається строк предявлення виконавчого листа до виконання.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 10.01.2011 року по цивільній справі № 2-19/2011 р. стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 197193,57 грн, що еквівалентно 24655,26 доларів США. Вказане рішення набрало законної сили 15.03.2011 року та 12.04.2011 року видано виконавчий лист для його примусового виконання. Вказаний виконавчий лист щодо стягнення боргу із солідарного боржника ОСОБА_1 було предявлено для виконання до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою про примусове виконання від 09.12.2016 року та постановою державного виконавця від 13.12.2016 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-19/11, виданого 12.04.2011 року, після закінчення визначеного законом однорічного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження у звязку з недоліками виконавчого листа, в якому був неправильно зазначений строк для предявлення його до виконання.

До того ж, з матеріалів цивільної справи № 2-19/2011 (а.с. 101) слідує, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 30.03.2012 року закінчено виконавче провадження №26336292 про стягнення з ОСОБА_3 (солідарного боржника по справі) боргу за виконавчим листом №2-19, виданим 12.04.2011 року, в сумі 197193,57 грн. у звязку з виконанням в повному обсязі. Виконавчий лист повернутий до суду та знаходиться в матеріалах справи (а.с. 102).

Відповідно до ч.4 ст. 534 ЦК України виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За такого, виконання солідарним боржником ОСОБА_3 зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим виконавцем закінчене відповідне виконавче провадження, припинило обовязок солідарного боржника ОСОБА_1, тому відкриття виконавчого провадження іншим виконавцем після погашення боргу іншим солідарним боржником порушує права скаржника ОСОБА_1

Встановлені судом обставини вказують на неправомірність винесеної постанови державного виконавця від 13.12.2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-19/11, виданого 12.04.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

При цьому, встановлення судом неправомірності постанови державного виконавця не забезпечить ефективного способу захисту прав боржника як сторони виконавчого провадження, у звязку з чим суд вважає за доцільне визначити відповідно до положень ч. 2 ст. 5 ЦПК України такий спосіб захисту як скасування оскаржуваної постанови державного виконавця, що в даному випадку буде відповідати найбільш ефективному способу захисту інтересів ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Що стосується, строку звернення скаржника до суду, то суду надано відомості, що власне скаржник дізнався про порушення своїх прав 03.12.2018 року та здав скаргу до відділення звязку 13.12.2018 року, а також відомості про те, що представник за довіреністю ОСОБА_4 отримала від довірителя інші доручення, аніж перевірка дотримання його прав у виконавчому провадженні № 53101125 та дія довіреності даного представника була припинена достроково 22.11.2018 року, до того, як про порушення своїх прав дізнався безпосередньо скаржник ОСОБА_1, за такого, та з врахуванням встановлених судом фактичних обставини щодо суті скарги, у суду відсутні достатні правові підстави для висновку про пропуск скаржником строку на оскарження рішення державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 447, 451, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження задовольнити.

Постанову державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 53101125 від 13.12.2016 року з виконання виконавчого листа № 2-19/11 з про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором від 05.10.2007 року в розмірі 197193,57 грн скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: