Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 302/1461/2012

провадження № 61-27753св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., УсикаГ. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Рачинська сільська рада Горохівського району Волинської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2017 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому на праві власності нерухоме майно: жилий будинок із надвірними будівлями, земельну ділянку (пай). За життя брата вона більше року здійснювала за ним догляд, а після його смерті вступила у фактичне володіння майном померлого, обробляла земельну ділянку. Оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 не було, то вважала себе єдиним спадкоємцем майна померлого і заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавала.

З урахуванням викладеного позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 24 липня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_6, рахуючи із дня набрання рішенням суду законної сили.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_6, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 12 квітня 2017 року ОСОБА_5, яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2017 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 закрито.

Апеляційний суд, закриваючи апеляційне провадження, виходив із того, що ОСОБА_5 після смерті свого батька ОСОБА_6 спадщину не прийняла, а тому її права як спадкоємця рішенням Горохівською районного суду від 24 липня 2012 року, яке вона оскаржила в апеляційному порядку, не вважаються порушеними.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та вирішити питання по суті, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права. Вказує на те, що закриваючи апеляційне провадження, суд порушив її право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками, які б вона могла б успадкувати після смерті батька.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року поновлено строк на подання касаційної скарги, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справу до Верховного Суду.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п'яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Позиція Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм процесуального права.

Нормативно-правове обґрунтування

У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11?рп/2007 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини та громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано положеннями глав 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках. Особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують, або припиняють права або обов'язки цих осіб.

Отже, первинним для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 - особи, яка не брала участі у цій справі, є з'ясування апеляційним судом тієї обставини, чи суд оскаржуваним рішенням вирішив питання про його права, інтереси, та (або) обов'язки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 листопада 2016 року у справі № 155/564/16-ц, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, оскільки ухваленим у цій справі судовим рішення про надання ОСОБА_4 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, права ОСОБА_5 не порушуються, у зв'язку з тим, що вона не є спадкоємцем після смерті свого батька.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою у зв'язку з чим підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г. І. Усик