РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

секретарі Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована сторона Біликовецька сільська рада Жмеринського району Вінницької області, Жмеринський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин між спадкодавцями,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини 15.11.2006 року та встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2, яка померла 15.11.2006 року та ОСОБА_3, яка померла 13.01.2006 року. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 13.01.2006 року в с.Біликівцях Жмеринського району Вінницької області померла баба заявниці ОСОБА_3 Її спадщину прийняла мати заявниці (дочка ОСОБА_3Г.) ОСОБА_2, яка на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. До складу спадкового майна входить право на земельну частку розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів КСП «Діброва» на території Потоківської сільської ради, що доводиться сертифікатом виданого на підставі рішення Жмеринського РДА №62 від 11.03.1997 року. Однак, мати заявника ОСОБА_2, не отримавши свідоцтва про право на спадщину померла 15.11.2006 року в с.Біликівці Жмеринського району Вінницької області. При зверненні в листопаді 2018 року до Жмеринської районної державної нотаріальної контори, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно, оскільки вона своєчасно не подала письмової заяви про прийняття спадщини та у звязку з відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також через розбіжності у написанні прізвища її баби ОСОБА_3 (так у свідоцтві про смерть) із актовим записом про народження її матері, де у графі «Прізвище матері» вказано «Алексютенко». Згідно з довідкою Біликовецької сільської ради, на час відкриття спадщини матері ОСОБА_2, заявник хоча і не була зареєстрована, але постійно проживала з нею в с.Біликівцях Жмеринського району Вінницької області. Її мати останні роки свого життя потребувала допомоги і догляду, тому заявник знаходилась біля неї, варила їй їсти, прала її одяг, прибирала в будинку, обробляла город, постійно ночувала в будинку, тобто основну частину свого життя проводила у її домогосподарстві. Помилки допущені працівниками державних органів під час оформлення і видачі особистих документів її матері і баби також перешкоджають заявнику оформити спадщину після смерті матері. Заявник народилась 06.08.1965 року, її дівоче прізвище «Плахотнюк», після одруження 14.01.1991 року вона змінила прізвище на «Крижановська», а в подальшому при перекладі її прізвище було записано «Крижанівська». В свідоцтві про її народження матірю записана «ОСОБА_4П.», батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В 1956 році мати заявника зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та отримала прізвище «Плохотнюк», однак в свідоцтві про народження заявника її прізвище записано «Плахотнюк». Після одруження з ОСОБА_8 в 1972 року мати заявника змінила прізвище на «Брик». Крім заявника інших спадкоємців немає. Встановлення даних юридичних фактів необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_9 в судовому засіданні з приводу заяви та заявлених вимог не заперечував, повністю з ними погодився.

Представник заінтересованої сторони Жмеринського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_10 в судове засідання також не зявився, попередньо подавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при постановленні рішення поклалась на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Біликовецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду невідомі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні 11.02.2019 року пояснила, що з родиною ОСОБА_1 дуже близько знайомі, добре знала покійну матір заявниці та бабку. Заявниця довгий час проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 із рідними, допомагала та вела господарство, доки рідні не померли.

11.02.2019 року в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що добре знала покійних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як односельчан. Так їй відомо що їх дочка і онука а саме ОСОБА_1 довгий час проживала до дня їх смерті в с.Біліцівці Жмеринського району в одному помешканні. Доглядала із за своєю матірю та і за бабкою, вела з ними спільне господарство.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні в 11.02.2019 року повідомив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Покійні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються їй односельчанами. Добре знає їх дочку та онуку ОСОБА_1 яка фактично постійно проживала з ними, вела спільне господарство та доглядала за рідними.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до розяснень, що містяться у п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати зави про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладених у п.п.2,23 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки в у правовстановлюючих документах заявника існують розбіжності, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин між спадкодавцями маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №415656, 13.01.2006 року в с.Біликівці Жмеринського району Вінницької області померла ОСОБА_3- баба заявника (а.с.7), яка являється матірю ОСОБА_14, що підтверджується, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 24.10.2018 року №4 (а.с.11). При одруженні 17.06.1956 року ОСОБА_14 змінила прізвище на ОСОБА_15, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 24.10.2018 року №6 (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження заявника серії ІІ-АМ №43139 її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_4П.(а.с.14). При одруженні 14.10.1972 року ОСОБА_15 змінила прізвище на ОСОБА_2, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 24.10.2018 року №1 (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-АМ№05555436 ОСОБА_2 померла (а.с.6). При одруженні 14.06.1991 року заявник змінила прізвище з «Плахотнюк» на «Крижановська», що підтвержується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26.10.2018 року №9 (а.с.15), в подальшому при перекладі її прізвище було записано, як «Крижанівська» (а.с.4). Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, до якої входить право на земельну частку розміром 4,16 умовних кадастрових гектарів КСП «Діброва» на території Потоківської сільської ради, що доводиться сертифікатом серії ВН№0150310, виданого на підставі рішення Жмеринського РДА №62 від 11.03.1997 року (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Біликовецької сільської ради Жмеринського району від 05.12.2018 року №1058, ОСОБА_3, яка померла 13.01.2006 року постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. На час відкриття спадщини разом з нею проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_2, яка померла 15.11.2006 року. На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_2 постійно проживала без реєстрації в селі Біликівці Жмеринського району по вул.Радянська,19 її дочка ОСОБА_1 (а.с.10). Постановою нотаріуса від 15.11.2018 року за №2218/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, оскільки нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, а також ним не предявлено доказів про постійне проживання разом зі спадкодавцем (а.с.9). Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заводилась (а.с.30). Згідно заповіту від 30.07.2004 року за життя ОСОБА_2 залишила заповіт на імя заявника ОСОБА_1 (а.с.40).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Таким чином, юридичний факт проживання ОСОБА_16 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини та факт родинних відносин заявниці з матірю спадкодавицею ОСОБА_3, підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для заявника ОСОБА_16 юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті спадкодавців і іншого порядку його встановлення немає.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Надані сторонами докази суд приймає до уваги, так як у сукупності вони узгоджуються між собою за правовим змістом, не суперечать один одному і ніким не оскаржуються, у звязку з чим доходить висновку, що факти які просить встановити заявник знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215, 256, ст.ст.263-265, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України,постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, на час відкриття спадщини після її смерті 15.11.2006 року.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 15.11.2006 року в с.Біликівцях Жмеринського району Вінницької області є рідною дочкою ОСОБА_3, яка померла 13.01.2006 року с.Біликівцях Жмеринського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.