Номер справи 623/3550/18
Номер провадження 2/623/101/2019
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Герцова О.М.

при секретарі:Рзаєвій І.С.

розглянувши у загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,-

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог, пояснення сторін.

В листопаді 2018 року комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюма» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів.

В обґрунтування позову зазначено, що позивача було визнано виконавцем послуг з вивезення твердих побутових відходів населенню м. Ізюма Харківської області. На ОСОБА_1 був відкритий особовий рахунок № 047616 та надавались послуги з вивезення твердих побутових відходів на підставі вказаного особового рахунку. Оскільки ОСОБА_1 не сплачує послуги з вивезення твердих побутових відходів просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася станом на вересень 2018 року в сумі 2738,45 гривень та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву де позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала до суду заяву, де просила розглядати справи без її участі, також просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу за період з 01.09.2009 року по 01.09.2015 року включно з підстав пропуску строку позовної давності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що рішеннями Ізюмської міської ради № 0225 від 03.10.2017 року № 1230 позивача визначено виконавцем послуг з збору, вивезення та утилізації твердих побутових відходів.(а.с.5)

Із розрахунку заборгованості станом на вересень 2018 року вбачається, що борг відповідача перед позивачем становить 2738,45 грн ( а.с.3).

Представником відповідача заявлено про застосування строку позовної давності. Позивачем будь-яких заперечень щодо застосування строку позовної давності та доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку до суду не надано.

Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За ч. 3. ч. 4 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вказана заборгованість утворилася у відповідача ОСОБА_1 з вересня 2009 по вересень 2018 р., тобто про порушення свого права позивач дізнався у вересні 2009 року, однак з заявою до суду звернувся лише у 18 квітня 2018 року, тобто з пропуском трирічного строку, встановленогост.257 ЦК України.

Таким чином позовна давність підлягає застосуванню, а у стягненні заборгованості з відповідача ОСОБА_1 за надані послуги з утримання будинку і споруди та прибудинкової території за період з вересня 2009 року по 18 квітня 2015 року слід відмовити в зв`язку з пропуском позивачем позовної давності.

Статтями 20,21 Закону України « Про житловокомунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875- ІV визначені обовязки споживача та виконавця житловокомунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житловокомунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавства та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житловокомунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно із частиною 3 статті 31Закону України « Про житловокомунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житловокомунальні послуги в розмірі економічнообґрунтованих витрат на їх виробництво.

Обовязок власника або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, та забезпечують роздільне збирання побутових відходів передбачено пунктом 3 Правил надання послуг вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 10.12.2008 року.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно із частиною 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття1, частина друга статті3, стаття19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З урахуванням викладеного, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинку і споруди та прибудинкової території за період з травня 2015 р. по вересень 2018 року включно, станом на вересень 2018 року, згідно наданого розрахунку, що становить 3935,95 грн. (2738,45 грн. - 1153,16 грн. = 1585,29 грн.), а в решті заявлених вимог в цій частині позову слід відмовити в зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у відповідності зі ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 2738,45 грн., задоволено на суму 1585,29 грн.) 1762,00 грн. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 1585,29 грн.: 2738,45 грн. = 1020,02 грн.).

Керуючись ст.ст. 77,80, 81, 141, 258,259, 263-265, 268, 352, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Комунального підприємства «Благоустрій міста Ізюма» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Комунального підприємства « Благоустрій міста Ізюма» (п/р 6 в ХОД АТ « ОСОБА_4 Аваль» м. Харків, МФО 380805, ) заборгованість за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів в розмірі 1585 гривень 29 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 1020 гривень 02 копійок, а всього 2605 (дві тисячі шістсот п`ять) грн. 31 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду О.М.Герцов