Справа № 460/974/15-ц
Провадження №2/460/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди , -

в с т а н о в и в :

24.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відновлення водопостачання. В обґрунтування позову покликається на те, що з 16.07.1974 року він проживає у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 , що з 25.09.2006 року належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , йому та ОСОБА_4 в рівних частках. В 1986 році він вирішив обладнати зазначену квартиру холодним водопостачанням. Для цього він домовився з сусідом ОСОБА_5 , який проживав в будинку АДРЕСА_2 щодо прокладення водопроводу через земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок. В жовтні 1986 року водопровід було прокладено. Після смерті ОСОБА_5 будинок та земельну ділянку успадкувала ОСОБА_6 , яка продала будинок відповідачу. ОСОБА_2 на земельній ділянці, де було прокладено водопровід збудував новий житловий будинок та 18.03.2015 року безпідставно закрив водопровід до його квартири. Вважає, що діями відповідача було порушено його право користування чужою земельною ділянкою, в результаті чого, вони з дружиною залишилися без води. Відповідач не хоче відновлювати їм водопостачання. Ця ситуація завдала йому значної моральної шкоди. Просить зобов`язати відповідача протягом тижня після набрання рішенням законної сили відновити водопостачання до його квартири та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Справа поступила до провадження судді Гоцка В.І.

05.05.2015 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета цивільного позову, оскільки він дізнався, що відповідач збудував свій двоповерховий будинок на площині земельної ділянки, де проходив його водопровід, він домовився з іншим сусідом ОСОБА_7 щодо прокладення водопроводу через його квартиру, а це потребує додаткових матеріальних витрат. Тому просить змінити предмет позову та стягнути з відповідача 370,48 грн матеріальної шкоди, 2000 грн моральної шкоди та 487,20 грн судового збору.

Відповідач подав до суду заперечення на позов від 04.06.2015 року. Вважає позов безпідставним виходячи з наступного. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2011 року він набув у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :04:002:0430. Зазначає, що не вчиняв жодних дій щодо відключення водопроводу позивача. Однак, він дійсно заперечує щодо користування позивачем його земельною ділянкою для забезпечення потреб останнього у водопостачанні. Моральних страждань позивачеві своїми діями не спричиняв. Позивач на підтвердження позовних вимог не надає суду жодних та допустимих доказів існування сервітуту та не доводить існування його речового права на користування належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою для забезпечення потреб у водопостачанні. Тому, просить у задоволенні позову відмовити.

14.07.2015 року позивач подав до суду пояснення до заперечення позову. Зазначає, що коли він домовлявся з сусідом ОСОБА_8 щодо прокладення водопроводу такого поняття як земельний сервітут не існувало, тому відповідного договору вони не укладали. Вважає, що письмове заперечення відповідача не відповідає фактичним обставинам справи, тому просить його відхилити.

01.03.2016 року позивач подав до суду пояснення. Зазначає, що 18.03.2015 року спеціалістами міського комунального підприємства "Яворіввода" було знищено водопровід одноповерхового будинку АДРЕСА_2 , а отже було припинене водопостачання до його квартири, оскільки він був приєднаний до водогону, що забезпечував водопостачання будинку АДРЕСА_2 . Внаслідок неправомірних дій відповідача, вони з дружиною опинилися без води, не мали можливості готувати їжу, вмиватися тощо. Всі ці обставини завдали їм значної моральної шкоди, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 01.11.2016 року заборонено відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки по якій проходить водопровід для збереження речових доказів, яка знаходиться у АДРЕСА_2 до вирішення позовної заяви в суді по суті.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2017 року, згідно із розпорядженням керівника апарату суду від 21.12.2017 року № 558 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_9 справу передано судді Кондратьєвій Н.А.

10.05.2018 року позивач подав до суду пояснення, аналогічні викладеним раніше. Зазначив, що на даний час доказова база відповідачем ліквідована повністю. Щоб відновити водопостачання квартири, він придбав матеріали на суму 190,50 грн, а також сплатив за виконання відновлювальних робіт 174,98 грн та 5 грн - комісійні збори банку. Всього ним сплачено 370,48 грн. Повідомив, що з сусідом ОСОБА_7 , через квартиру якого прокладався водопровід, договору щодо встановлення земельного сервітуту він не укладав, оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_3 не приватизована. З огляду на викладене, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 370,48 грн майнової шкоди, 487,20 грн судового збору, 275,60 грн витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, 2000 грн моральної шкоди.

Ухвалою від 11.05.2018 року суддею Кондратьєвою Н.А. справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 04.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11941991 від 25.09.2006 року квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Чопиком Ю.С. Архіпова ОСОБА_10 .В. продала ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,1000 гектара за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 513493 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських споруд.

Відповідно до акту від 18.03.2015 року МКП "Яворіввода" при перевірці стану внутрішньої водопровідної і каналізаційної мережі в будинку АДРЕСА_2 замінено пломбу. Номер лічильника 235843.

Відповідно до листа МКП "Новояворівськвода" від 14.07.2015 року № 112 у домоволодінні АДРЕСА_2 замінений лічильник № 235843 відповідно до нової схеми підключення домоволодіння на підставі договору від 20.11.2014 року з ОСОБА_11 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд критично оцінює долучені позивачем квитанції на придбання матеріалів та калькуляцію Яворівського МКП "Яворіввода" на влаштування водопровідного вводу до будинку ОСОБА_1 , оскільки такі свідчать лише про проведення робіт по проведенню водопроводу до квартири позивача. Водночас, позивачем не долученого жодного доказу на підтвердження того, що через земельну ділянку, яка належить на праві власності відповідачу було проведено водопровід до квартири АДРЕСА_1 та вказаний водопровід був відключений та знищений відповідачем. Таким чином, позивачем не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження протиправних дій відповідача, що призвели до завдання матеріальної шкоди позивачу.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, така також не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не надано жодного належного доказу щодо неправомірних дій з боку відповідача до нього, наявності безпосереднього причинного зв`язку між ними і завданням йому моральної шкоди та вини відповідача, а тому, суд вважає, що позовна заява є безпідставною, а викладені в ній обставини не знайшли свого підтвердження під час слухання справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до п. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01.11.2016 року.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що позивачеві було відмовлено у задоволенні його позовних вимог, судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 158, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01 листопада 2016 року, якою заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки по якій проходить водопровід для збереження речових доказів, яка знаходиться у АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 область, Яворівський район, с. Віжомля.

Суддя АДРЕСА_7 . ОСОБА_12 ОСОБА_13