ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 638/2371/17

провадження № 22-ц/818/2348/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як на дитину яка продовжує навчання у Харківському державному університеті харчування та торгівлі у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов мотивований тим, що вона є рідною донькою відповідача.

ОСОБА_3 (батько) та ОСОБА_5 (мати) перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09.11.2001 року.

До досягнення повноліття відповідач за рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02.11.1998 року сплачував аліменти на користь матері на утримання доньки, а після повноліття добровільно надавати допомогу відмовився.

На даний час позивач є повнолітньою, однак продовжує навчання на денній формі Харківського державного університету харчування та торгівлі, є студенткою 2-го курсу факультету обладнання та технічного сервісу (бюджетна основа).

Зазначає, що Університет забезпечує своїх студентів гуртожитком, але проживання в ньому платне та становить 660 грн..

Крім того, в Університеті позивач постійно проходить платні факультативи, узв'язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу та матеріально себе забезпечувати, потребує матеріальної допомоги.

Мати позивача проживає у м.Краматорськ Донецької області, надає матеріальну допомогу наскільки можливо, але її недостатньо. Крім того, у матері на утриманні знаходиться син ОСОБА_6, який проживає разом із нею, дохід останньої мінімальний.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на період навчання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.02.2017 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення мотивоване тим, що відповідач є працездатною людиною, який має змогу надавати допомогу своїй доньці, яка навчається на бюджетній основі денної форми навчання, у зв'язку з чим не має змоги працювати, суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на період навчання доньки на період навчання але не більше ніж до 23 років.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки у сумі 600 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не було надано суду доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці у розмірі 1/3 частини від усіх заробітків.

Зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що донька отримує стипендію. Відповідач працює оцінкувачем у ТОВ «Українськи системи кабельних трас» та отримує невелику заробітну плату, яка за період з 01.01.2018 року по 31.07.18 року склала 23547,44 грн.

Вважає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях та не відповідають вимогам закону. Рішення суду вважає, незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження є донькою відповідача ОСОБА_3 (а.с.3).

Відповідно довідки від 08.09.2016 ОСОБА_2 є студенткою денної форми навчання на бюджетній основі Харківського державного університету харчування (а.с.14).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 отримує степендію, яка за період з 01.09.2015 по 31.11.2016 року склала 13285,86 грн.

Згідно наданих квитанцій ОСОБА_2 сплачує проживання у гуртожитку (а.с. 18-22).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син (донька) продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина (доньку) у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (донькою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ОСОБА_3 надав суду довідку про доходи з якої вбачається, що він працює оцінкувачем у ТОВ «Українські системи кабельних трас» та отримує заробітну плату, яка за період з 01.01.2018 року по 31.07.18 року склала 23547,44 грн.

З урахуванням зазначених норм права, враховуючи що ОСОБА_2 навчається на бюджетній основі, отримує стипендію, беручи до уваги спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу своїй донці, яка продовжує навчання, колегія суддів Харківського апеляційного суду приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є великим, що не відповідає принципам розумності та справедливості та вважає за можливе зменшити розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 15.02.2017 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають непрацездатні батьки та що він сплачує комунальні послугу не підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.. 79-81 ЦПК України.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, судова колегія вважає, що аргументи викладені в апеляційній скарзі відповідача, а саме, що він має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, заслуговують на увагу.

Судова колегія звертає увагу на те, що доводи позовної заяви ОСОБА_2 про те, що вона відвідує платні факультативи не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

У відповідності з вимогами ст.191 Сімейного кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,368,374,376,381,382,383,384,390,391ЦПК Українисуд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 червня 2017 року -змінити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на період навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 15.02.2017 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови складено 05.04.2019 року