справа № 274/4114/18
провадження № 2/0274/2187/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16.01.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Виконуючого обов'язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2018 року В.о. керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_1, який діє в інтересах держави, в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради звернувся до суду, в порядку цивільного судочинства, з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем було вчинено злочин, передбачений частиною першою ст. 286 КК України.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2017 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, в зв'язку з примиренням із потерпілим.

В результаті ДТП потерпілий від злочину ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани голови, перелому правої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров'я.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в Бердичівській центральній міській лікарні з 26.12.2016 року по 28.12.2016 року.

Витрати медичного закладу на його лікування за один день склали 323,98 грн., за весь період - 647,96 грн.

Посилаючись на вищенаведене, а також у зв'язку з тим, що Фінансове управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради заходи до примусового стягнення коштів не вживає, прокурор просив стягнути з відповідача на користь Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради 647,96 гривень коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Представник Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради в судове засіданні не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву не надав, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, за письмовою згодою позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Судом встановлено, що Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2017 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, в зв'язку з примиренням із потерпілим ОСОБА_3 (а.с. 10,11).

Згідно зазначеної ухвали ОСОБА_2 26.12.2016 року близько 13 год. 35 хв., керуючи технічно-справним автомобілем "ОСОБА_4 809 Д" р.н. НОМЕР_1, рухався по лівій смузі проїзної частини вул. Житомирської м. Бердичева, в напрямку пл. Сідлецької. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташовується поблизу будинку № 53 вищевказаної вулиці та позначений дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 "Пішохідний перехід", а також дорожньою розміткою 1.14.1 "зебра" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій ОСОБА_2 на зустрічній смузі руху виявив невстановлений слідством автомобіль, який зупинився перед вказаним пішохідним переходом, чим обмежив видимість. Виявивши вказаний автомобіль, водій ОСОБА_2, в порушення вимог п. 18.1, п. 18-4 ПДР України, не зменшив швидкості руху та не зупинився, з метою переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух та передньою частиною керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, що перетинав проїзну частину по вказаному пішохідному переході зліва на право відносно руху автомобіля. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійної рани голови, перелому правої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров'я.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в Бердичівській центральній міській лікарні з 26.12.2016 року по 28.12.2016 року. Витрати медичного закладу на його лікування за один день склали 323,98 грн., за весь період - 647,96 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 1206 ч. 1 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 17.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відшкодуванню підлягають тільки кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі. Всі інші витрати (наприклад, пов'язані з наданням потерпілому швидкої або невідкладної медичної допомоги, на амбулаторне лікування тощо) не відшкодовуються. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

За таких обставин, понесені закладом охорони здоров'я витрати на лікування потерпілого ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню безпосередньо відповідачем ОСОБА_2, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1921 грн. 00 коп. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265, 282 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Виконуючого обов'язки керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (09.06.1968 р.н, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Фінансового управління виконавчого комітету Бердичівської міської ради (р/р 6005, одержувач : Бердичівське УДКСУ / м. Бердичів/ 24060300, код одержувача 37752874, банк : Казначейство України ( ЕАП) м. Київ, МФО : 899998) 647 гривень 96 копійок витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, (09.06.1968 р.н, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.М.Вдовиченко