ЄУН № 336/4663/19
пр. № 2/336/2919/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що 26.04.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілю Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого був пошкоджений автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний позивачеві. Постановою суду від 22.05.2019 року встановлено вину ОСОБА_2 у скоєнні ДТП. Внаслідок пошкодження автомобілю ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду у розмірі 12983,2 гривень, яка відповідає вартості відновлювального ремонту автомобілю. Також позивач сплатила витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 1500 гривень. По суті вимог ОСОБА_1 просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 матеріальний збиток у розмірі 12983,2 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1500 гривень та судові витрати.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копію ухвали, позову та додатків до позову відповідачеві було направлено на адресу, зазначену в постанові суду від 22.05.2019 року та яка вказана в якості адреси фактичного проживання ОСОБА_2 .

Відповідач у визначений судом строк та станом на день розгляду справи заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не направляв, відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З обставин, які встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 26 квітня 2019 року о 21.30 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобіль Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 32, 34, 36 по вул . Чарівній у м. Запоріжжя , при русі заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та на створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на припарковані автомобілі Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 2107 , реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_1 .

Звітом про оцінку вартості матеріального збитку від 18.05.2019 року встановлено вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті пошкодження транспортного засобу у розмірі 12983,2 гривні.

За проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1 сплачено 1500 гривень, що підтверджено копією квитанції від 18.05.2019 року.

Оцінивши докази з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов наступних висновків.

Оскільки у відповідності до положень ст. 82 ч. 4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тож факт вчинення відповідачем ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, яке мало своїм наслідком дорожньо-транспортну пригоду, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача, доказуванню не підлягає.

Висновком автотоварознавчого дослідження підтверджено розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобілю в результаті пошкодження автомобілю при дорожньо-транспортній пригоді.

Наданою квитанцією також підтверджено оплату позивачем вартості послуг з проведення автотоварознавчого дослідження.

При вирішенні спору виходить з наступного.

Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що у суду немає достовірних відомостей щодо наявності чи відсутності договору страхування, укладеного ОСОБА_2 з будь-якою страховою компанією, умов такого договору у разі його укладення, тощо, тож, суд вважає, що ОСОБА_2 є належним відповідачем у цій справі.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені належними та допустимими доказами, а з відповідача на користь позивача належить стягнути матеріальні збитки в сумі 14483,2 гривень, які складаються з вартості відновлювального ремонту автомобілю та витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, а саме суми судового збору та витрат на правничу допомогу, суд, враховуючи, що позивачем надано квитанцію про сплату судового збору, копії акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання адвокатом правової допомоги та квитанції про сплату послуг на суму 1500 гривень, вбачає підстави для стягнення з відповідача також і цих витрат на користь позивача у відповідності до положень ст. 133, 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 14483,20 гривень (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 20 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2268,40 гривень (дві тисячі двісті шістдесят вісім гривень 40 коп).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_4 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_5 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_8 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 24.12.2019 року