Номер провадження №2/243/3243/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

«28» грудня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Ревва Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з дійсним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Мотивував свої вимоги тим, що він є власником Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду про розподіл майна. В даній квартирі, як члени сім`ї, проживали та були зареєстровані відповідачі: його син ОСОБА_2 та дружина сина ОСОБА_3 . У червні 2014 році відповідачі добровільно залишили будинок, забрали свої речі та виїхали з м. Слов`янська. У зв`язку з викладеним, просить суд, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справ без його участі. Не заперечував проти винесення заочного рішення.

Третя особа ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, про дату та місце розгляд справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справ без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, відомостей про причини неявки суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені шляхом надіслання судових повісток (а.с.49-50), тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 у рівних частках належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_4 на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2009 року №2-5266-2009 та рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2009 року №2-21-2009 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №26500176 від 23 червня 2010 року (а.с. 9-11).

Вищевказане підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №26500176 від 23 червня 2010 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 183921154 від 08 жовтня 2019 року (а.с.12,37).

Згідно акту №366 від 20 вересня 2019 року, складеного керівником комітету Черевківка, за участю сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , але з червня 2014 року в ній не мешкають (а.с.20).

У довідці, яка видана Слов`янською міською ради від 11 вересня 2019 року, зазначено, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.19).

У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч. ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Проте, відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім`ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що з червня 2014 року відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірному будинку не мешкають, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їх особистих речей у домоволодінні не має, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладали, участі у витратах по утриманню квартири не приймають, спірним житлом не цікавиться, перепон у користуванні квартирою їм ніхто не чинить.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., який був сплачений ним при зверненні до суду із даним позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265, 280-288 ЦПК України, ст. ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., тобто по 384,20 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна