МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Справа №370/1303/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

25.04.2019 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову, позивач посилавсь на те, що 15.02.2019 року близько 21 години, в АДРЕСА_1 області по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту між гр. ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 , який перешкоджав її посадці в автомобіль марки «Ауді А-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 «таксі» під його керуванням умисно наніс пару ударів рукою по лобовому склу автомобіля, в результаті внаслідок чого воно було пошкоджено та підлягає заміні.

Відповідно до заявці-договору складеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , вартість робіт по заміні лобового скла автомобіля становить 4885 гривень 00 коп.

Завдання шкоди належному позивачу майну саме відповідачем підтверджується висновком про результати розгляду його звернення від 12.03.2019 року складеного дільничним офіцером поліції Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в київській області Чеховським А.А.

Дії ОСОБА_2 позивач вважає незаконними, а тому вимушений звернутися до суду щодо стягнення з відповідача на його користь завданої йому матеріальної шкоди в сумі 4885 гривень 00 коп., яку і просить стягнути з відповідача на його користь. Також просив стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати за послуги адвоката в сумі 1000 грн.

Ухвалою суду від 03.09.2019 року позовна заява ОСОБА_1 , прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали на подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, позивачу 5-тиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, яким позовні вимоги не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви не подано ніяких належних та достатніх доказів його умисних та протиправних дій щодо пошкодження лобового скла автомобіля, який належить на праві власності позивачеві по справі. На його переконання висновок дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 , який поданий до матеріалів позову та на який посилається позивач не являється доказом обставин та обгрунтувань по справі, оскільки власне у самому висновку зазначено, що «враховуючи відсутність у діях ОСОБА_2 умислу на навмисне пошкодження лобового скла ...». Окрім того до матеріалів справи позивачем не додано належних доказів того, що автомобіль, у якому нібито ОСОБА_2 пошкодив лобове скло, перебуває у законному володінні позивача або належить йому на праві власності, а сам факт наявності майнової шкоди також не підтверджується належними та достатніми доказами, а посилання позивача на наявність заявки-договору щодо вартості заміни лобового скла не заслуговують на увагу. У позовній заяві позивач зазначає, що заявка-договір складений між ним та ФОП ОСОБА_4 , однак до справи додано заявку-договір, який укладений 11 квітня 2019 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . При цьому вказана заявка-договір не підписана позивачем ОСОБА_1 та до справи не подано ніякого Акту прийому-передачі робіт по ремонту авто та документів, які б підтверджували факт того, що дійсно грошові кошти за вказаним договором сплачувалися взагалі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, відповідач одночасно з подачею відзиву до суду, направив його копію позивачу (поштове відправлення № 135), та за результатами пошуку поштових відправлень Укрпошти, судом встановлено, що позивачу відправлення вручено особисто 05.11.2019 р. У встановлений судом строк позивач відповідь на відзив не подав.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії Висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області від 12.03.2019 р. встановлено, що 15.02.2019 року до чергової частини Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 щодо неправомірних дій гр. ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_4 .

Зазначене звернення прийнято і зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за № 845 від 15.02.2019 року.

В ході перевірки даного звернення було встановлено, що близько 21.00 години 15.02.2019 року гр. ОСОБА_6 викликала таксі. Чекаючи на вулиці автомобіль поблизу господарства розташованого по АДРЕСА_5 Макарів між нею та бувшим хлопцем гр. ОСОБА_2 відбулась розмова з приводу з`ясування стосунків.

На момент приїзду автомобіля таксі, гр. ОСОБА_2 , зателефонував, щоб гр. ОСОБА_6 , їхала, при цьому окрім словесних висловлювань з цього приводу, намагався перешкодити посадці гр. ОСОБА_6 , в автомобіль марки Ауді А-6 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , та долонею декілька разів стукнув по лобовому склу даного автомобіля.

Результатами проведеної перевірки працівниками Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області встановлено, що підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування не має, оскільки відсутні ознаки кримінального правопорушення тому, що пошкодженням не завдано значних матеріальних збитків та своєю малозначністю не становить суспільної небезпеки (а.с. 5-6).

Щодо поданого позивачем заявки-договору на підтвердження завданих йому матеріальних збитків складеного ФОП « ОСОБА_4 » суд не приймає вказаний доказ, оскільки вказана заявка-договір не підписана позивачем ОСОБА_1 та до справи не подано Акту прийому-передачі робіт по ремонту авто та документів, які б підтверджували факт того, що дійсно грошові кошти за вказаним договором сплачувалися взагалі.

Також, позивачем на підтвердження викладених у позові обставин, а саме того, що автомобіль марки Ауді А-6 д.н.з. НОМЕР_1 належить йому, також не надано.

Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними, та регулюються ст. 1166 ЦК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які, вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Законом.

Окрім того, згідно із положеннями ст. 76-80 ЦПК України, доказами по справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, а також показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, при цьому предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Докази у справі подаються стороною по справі, при цьому обов`язок збирання та подання відповідних доказів покладається на сторону позивача, ініціатора справи ще до моменту звернення до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 81, 83, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 16.12.2019 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_7 .

Суддя А.В. Косенко