Справа № 184/386/19
Номер провадження 2/184/242/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40) до відповідача ОСОБА_1 (Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Л.Чайкіної, 39/90) про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 03.08.2017р. між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 7461504 за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_1.

12.12.2017 року в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 з напівпричепом Klaeser TSA, д/н АЕ 8265 XP під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3

02.03.2018 року постановою Орджонікідзевського міського суду дніпропетровської області відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 6 становить 190 024,26 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою від 05.03.2019р. призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та розяснено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву.

Вказану ухвалу відповідач отримав 27.03.2019р.

Разом з тим, клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили.

При цьому, заява про відкладення розгляду справи, яка надійшла електронною поштою, до задоволення не підлягає, оскільки відкладення розгляду справи, призначеної в порядку письмового провадження, нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Крім того, вказана заява подана особою повноваження якої не підтверджені.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом, 03.08.2017р. між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 7461504 за яким страховик зобовязався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_1 (а.с. 5).

12.12.2017 року в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 з напівпричепом Klaeser TSA, д/н АЕ 8265 XP під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що підтверджується довідкою №735672 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 6-7).

Постановою Орджонікідзевського міського суду дніпропетровської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП та накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 грн. (а.с.8).

Згідно страхового акту № UA047/L01/03 від 27.03.2018р. заявлена подія є страховим випадком за ризиком Страхування цивільно-правової відповідальності ОЦВ, виплата страхового відшкодування підлягає у розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 9).

Як вбачається із звіту № SOS 532 про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вартість ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 складає 190 024,26 грн. (а.с.17- 35).

Згідно платіжного доручення № 14032 від 28.03.2018 року позивачем перераховано на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 100 000,00 грн. (а.с. 39).

25.06.2018 року на адресу відповідача направлено претензію про відшкодування завданих матеріальних збитків в порядку регресу в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 40-44).

Відповідно до п. «г» ст.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з положеннями п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ч.1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до положень ч.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

Як роз'яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України.

При цьому суд враховує, що винною особою у завданні шкоди є відповідач, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У звязку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Таким чином, зважаючи на те, що позивач, сплатив потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., таким чином набув право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу, позовні вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути і судовий збір в сумі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 81, 82, 141, 263-265, 273,274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» п//р 6901 в АТ «УкрСиббанк» МФО:351005 суму завданої майнової шкоди в розмірі 100 000,00 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» п//р 6901 в АТ «УкрСиббанк» МФО:351005 витрати на оплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.04.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4