___________________________________________________________________________________________________________________ справа № 520/9534/18
провадження № 2-з/520/158/19
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

16.01.2019 року м. Одеси

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Літвінової І.А., в порядку письмового провадження, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 (який діє на підставі ордеру серія ОД №360310 від 15.01.2019) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_3 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про витребування майна з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді від 06.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 520/9534/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_3 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про витребування майна з незаконного володіння.

Ухвалою суду від 15.08.2018 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти наступні реєстраційні дії: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, будинок 59 - Г, квартира 28.В подальшому, 13 серпня 2018 року, через канцелярію суду представником позивача ОСОБА_4 подана заява, якою представник просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

15 січня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Укрсоцбанк», іншим фінансовим та факторинговим компаніям, а також третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, в тому числі знімати з реєстрації мешканців будинку, вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати та входити до вказаного будинку, укладати договори щодо оренди будинку, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій та заборонити ПАТ «Укрсоцбанк», іншим фінансовим та факторинговим компаніям, а також третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3.

Заява обґрунтовується тим, що представники Банку декілька разів телефонували позивачу з погрозами про виселення його сімї з квартири, вже неодноразово невідомі особи зявлялися до квартири позивача та намагалися проникнути до житла з метою виселення позивача з дружиною та малолітньою донькою з квартири. З огляду на вказане, вжиття заходів забезпечення позову є досить необхідним в цій справі. Адже надати явні докази загрози виселення з квартири особа зможе суду, коли вже буде на «вулиці». На цій підставі заявник просить суд вирішити питання щодо забезпечення позову в цій частині з врахуванням існуючої та ймовірної загрози «незаконного» виселення осіб а також того, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є фінансовою (кредитною) установою, яка має на меті отримання грошових коштів. Станом на сьогодні ПАТ «Укрсоцбанк» має змогу передати вищезазначену квартиру у найм (оренду) третім особам, що заподіє ще більшої шкоди ОСОБА_5 та його родині, та може значним чином ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Заявник не виключає вчинення дій, спрямованих на створення умов життя, які примусять позивача та членів його сім'ї покинути квартиру, в якій вони проживають, шляхом вселення третіх осіб, тощо. Тому вважає за необхідне вжити відповідні заходи забезпечення позову та заборонити Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження спірною квартирою, в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій стосовно квартири АДРЕСА_4.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, є співрозмірним позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до пункту 6 вищевказаної Постанови Пленуму, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Суд наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення конституційного права особи на доступ до правосуддя, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 150 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Обов'язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд, оцінивши докази у цивільній справі № 520/9534/18 в їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом своїх прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_3 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про витребування майна з незаконного володіння.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивач ОСОБА_4 є допустимими й співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обовязкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною пятою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

При цьому суд враховує можливість будь-якого учасника справи звернутись до суду, який постановив ухвалу, з заявою про часткову чи повну зміну або скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 (який діє на підставі ордеру серія ОД №360310 від 15.01.2019) про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», ОСОБА_3 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» про витребування майна з незаконного володіння задовольнити.

Заборонити ПАТ «Укрсоцбанк», іншим фінансовим та факторинговим компаніям, а також третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, загальною площею 126,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, в тому числі знімати з реєстрації мешканців будинку, вселяти інших осіб до вказаного будинку, проникати та входити до вказаного будинку, укладати договори щодо оренди будинку, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій.

Заборонити ПАТ «Укрсоцбанк», іншим фінансовим та факторинговим компаніям, а також третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_1 у володінні та користуванні квартирою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розяснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

Розяснити відповідачу та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані Київським районним судом м. Одеси, як судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Літвінова І. А.