Справа № 136/1769/19
провадження № 2/136/536/19
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на майна у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за її життя 19.10.2007, відповідно до якого остання заповіла усе належне їй майно позивачеві. Позивач спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в межах шестимісячного строку, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну ділянку, площею 4, 2334 га, яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району та належала спадкодавцеві на підставі Державного акту серія ВН №117337 позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ на майно втрачено, що стало підставою звернення позивача до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просить проводити за їх відсутності.

Ухвалою суду від 27.09.2019 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкової справи до майна померлого спадкодавця.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, утім останній просив суд про розгляд справи у його відсутність, подавши заяву відповідного змісту.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Холмівка Бахчисарайського району Автономна республіка Крим померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Судом встановлено, що за життя 19.12.2007 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті вчинила особисте розпорядження, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно своїй онуці позивачеві ОСОБА_1 Вказаний заповіт було посвідчено 19.12.2007 секретарем Білянської сільської ради Липовецького району та зареєстровано в реєстрі за №6. За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався за відомостями органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна ділянка, площею 4, 2334 га, яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району та належала спадкодавцеві на підставі Державного акту серія ВН №117337.

Належність вищевказаного майна спадкодавцеві констатовано інформацією Відділу у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 20.08.2019 (а.с.12), відповідно до якої зазначено, що Державний акт серії ВН №117337 зареєстровано за №193 20.06.2003 на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 4, 2334 га, яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із Інформаційної витребуваної судом із Липовецької державної нотаріальної контори встановлено, що Бахчисарайською державною нотаріальною конторою Автономна республіка Крим було заведено спадкову справу №115/2011 після смерті ОСОБА_2 .

Позивач стверджує у позові, що спадкова справа у Бахчисарайській державній нотаріальній конторі була відкрита за її заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Крим є тимчасово окупованою територією України з 20.02.2014 року.

Законом України "Про внесення, змін до деяких, законодавчих, актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування" від 12 лютого 2015 року N 189-VIII доповнено ст. 1221 Цивільного кодексу України згідно якої, у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. При цьому спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабміном.

Аналогічна норма закріплена ст. 9-1 Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", яка регламентує забезпечення реалізацію права на спадкування.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України від 15.04.2014, № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Позивач, реалізовуючи свої наміри на прийняття спадщини на території України звернулась до Липовецької державної нотаріальної установи, утім отримала відмову, у зв`язку з тим, що спадкова справа вже заведена Бахчисарайською державною нотаріальною конторою Автономної республіки Крим.

Крім цього, судом встановлено, що правовстановлюючий документ на підтвердження належності вищевказаного майна спадкодавцеві втрачено.

Встановлені судом обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав позивачем в нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Позивач у позові стверджує, що інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку за наявності заповіту вчиненого спадкодавцем на її ім`я відсутні.

Ураховуючи те, що останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, як і місце відкриття спадщини, оскільки заява позивачем була подана до Бахчисарайської державної нотаріальної контори, відтак суд має труднощі в отриманні інформації на непідконтрольній Україні території, зокрема щодо отримання відомості про наявність/відсутність осіб, які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та мали право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту, тому суд роз`яснює, що в такому випадку спадкоємці несуть ризик з урахуванням норм статті 1280 ЦК України, яка передбачає порядок перерозподілу спадщини.

Разом з цим, відповідач подав заяву про визнання позову.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: вул.Миру 51, с.Біла, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22520) про визнання права власності на земельну ділянку згідно Державного акту на право приватної власності на землю по спадщині за заповітом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 4, 2334 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :06:001:0104, яка розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району, на підставі Державного акту серія ВН №117337, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко