Провадження № 2/641/2465/2019 Справа № 641/8572/19
24 грудня 2019 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
за участю секретаря судового засідання Сідорова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/8572/19
про стягнення заборгованості,-
ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки за користування грошовими коштами та інфляційні збитки у розмірі 138 579, 24 грн. та судовий збір в сумі 1 385, 79 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.12.2014 року Комінтернівським районним судом м. Харкова прийнято заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 143 258, 50грн. на відшкодування матеріальної шкоди. 04.02.2015 року було відкрито виконавче провадження № 46422458. Оскільки у боржника відсутні грошові кошти та майно, на яке може бути звернуто стягнення, виконавчий документ було повернуто стягувачеві без виконання. До теперішнього часу грошові кошти у сумі 143 258, 50грн., стягнуті заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року, позивачеві відповідачем не сплачені. У зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання за рішенням суду позивачем було нараховано на суму заборгованості 3 % річних та інфляційні витрати.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2019 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року по справі № 641/8029/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 143 258, 50 грн. Рішення набрало законної сили 16.12.2014 року.
04.02.2015 року Комінтернівським ВДВС відкрито виконавче провадження № 46422458 з примусового виконання виконавчого листа №641/8029/14-ц, виданого 26.01.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 143 258, 50грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження.
Як вбачається з Інформаційної довідки про виконавче провадження № 46422458, 27.04.2016 року виконавчий документ повернуто стягувачеві через відсутність у боржника майна.
З огляду на невиконання відповідачем грошового зобов`язання, що виникло у нього на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року по справі № 641/8029/14-ц, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).
Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
Тобто, рішенням суду визначено грошові зобов`язання, ці зобов`язання належним чином не виконані, тому в цьому випадку вимоги частини другої статті 625 ЦК України підлягають застосуванню, а кредитор має право на нарахування сум на підставі цієї статті за період невиконання рішення суду.
Приймаючи до уваги, наявність у відповідача невиконаного грошового зобов`язання у сумі 143 258, 50грн., що виникло у нього на підставі заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.12.2014 року по справі № 641/8029/14-ц, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 138 579 (сто тридцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн.24коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1385 (одна тисяча триста вісімдесят п`ять) грн. 79 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 27.12.2019 року.

Суддя С. О. Ященко