ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 грудня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4304/19

Головуючий у першій інстанції Кухта В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1454/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Скрипки А.А.,

за участю секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»,

відповідач ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»,

на заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 20 вересня 2019 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 р. ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 12984 грн 00 коп. та судові витрати в сумі 1921 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач за укладеним з позивачем договором позики № 39299 від 20.05.2016 у цей же день - 20.05.2016 отримав позику у розмірі 300 грн 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою: 1,9% від суми позики за перший день користування, 1,9% від суми позики щоденно, починаючи з другого дня користування нею й 3,8% від несвоєчасно повернутої суми позики за кожен день користування позикою понад визначений договором строк. Внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за договором позики в нього перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» утворилася вищевказана заборгованість, яка підлягає примусовому стягненню.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» стягнуто заборгованість за договором позики № 39299 від 20.05.2016 в сумі 495 грн 30 коп., яка складається з: 300 грн 00 коп. - заборгованість за позикою, 195 грн 30 коп. - заборгованість за відсотками за користування позикою, та у відшкодування судових витрат 73 грн 28 коп. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивачем не надано розрахунку спірної заборгованості, а відповідно до графіка розрахунків заборгованості за укладеним сторонами договором сукупна вартість позики становить 300 грн 00 коп. і проценти за користування позикою - 195 грн 30 коп., що унеможливлює стягнення процентів за межами строку кредитування.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» - адвокат Петришина А.М. просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги товариства у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- в ході розгляду справи встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань за укладеним сторонами договором позики та наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за цим договором в сумі 12984 грн 00 коп., а отже рішення місцевого суду суперечить нормам права, які регулюють спірні правовідносини, зокрема ст. 536 ЦК України;

- посилання суду І інстанції на правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 у справі № 444/9510/12, є хибними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, у справі встановлено наступне.

20.05.2016 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір позики № 39299. На виконання цього договору ТОВ «ВЕЛЛФІН» надало ОСОБА_1 кошти в сумі 300 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності: на 30 днів зі сплатою 1,9% від суми позики за перший день користування нею, 1,9% від суми позики щоденно, починаючи з другого дня користування нею, 3,8% від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад визначений договором строк, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею (паперова копія цього договору на арк. 34-42).

Відповідно до графіка розрахунків заборгованості за договором позики № 39299 від 20.05.2016, який є невід`ємною частиною цього договору, сукупна вартість позики становить 300 грн 00 коп. і проценти за користування позикою - 195 грн 30 коп. (арк. 41-42).

29.05.2019 ТОВ «ВЕЛЛФІН» перераховано на картковий рахунок ОСОБА_1 позику у розмірі 300 грн 00 коп., що підтверджується повідомленням системи прийому платежів «Platon» ТОВ «Платежі Онлайн» (його паперова копія на арк.44). Ця сума перерахована на підставі договору доручення № ФБ211/11 від 18.11.2015, копія якого на арк. 45-56.

Згідно з наданою позивачем довідкою, станом на 19.06.2019 ОСОБА_1 має перед ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики у загальному розмірі 12984 грн 00 коп., з яких заборгованість за позикою - 300 грн 00 коп., за відсотками за користування позикою - 6442 грн 50 коп. і за простроченими відсотками 6241 грн 50 коп. (арк. 43).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Рішення в частині задоволених позовних вимог фактично не оскаржується і, у свою чергу, апеляційний суд не встановив підстав для його перегляду в цій частині.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, однак з цієї підстави ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимог не пред`являло. Отже висновок суду І інстанції про безпідставність вимог ТОВ «ВЕЛЛФІН» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за межами строку кредитування є вірним.

Посилання ТОВ «ВЕЛЛФІН» на те, що правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, не може використовуватися для вирішення цієї справи, апеляційним судом відкидається, так як воно суперечить змістові вказаної постанови.

Отож оскаржуване рішення є законним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» залишити без задоволення, а заочне рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: