Справа № 723/4388/19
Провадження № 2/723/4947/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_8 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 частини домоволодіння. ОСОБА_1 в установленому порядку прийняла спадщину та звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_8 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Відповідач ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, колодязя під № 3, вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви в яких вказали, що вони визнають позовні вимоги ОСОБА_1 , спадщина після смерті ОСОБА_8 ними не приймалась і прийматись не буде. Справу просять розглянути за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судове засіданні не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи належним чином були повідомлені.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та винести рішення по справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, колодязя під № 3, вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами.

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_1 ОСОБА_8 , і після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 ганку літ.«а», 1/3 літньої кухні літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Г», 1/3 сарая літ.«Д», 1/3 сарая літ.«Е», 1/3 вбиральні літ.«Ж», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під № 2, 1/3 колодязя під № 3, 1/3 вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 будучи дружиною спадкодавця, тобто в силу ст.529 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємцем за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (стаття 549 ЦК Української РСР), оскільки залишилась проживати у вказаному домоволодінні, та в 2005 році звернулась до Сторожинецької державної нотаріальної контори із відповідною заявою, де була заведена спадкова справа № 398/2005 та видано свідоцтво про право на спадщину щодо земельної ділянки.

У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_8 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_3 відмовився від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1 .

Відповідачі є дітьми спадкодавця. Із матеріалів справи не вбачається, що вони прийняли спадщину та претендують на неї.

Таким чином, взагалом ОСОБА_1 набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/3 як спадщина за законом після ОСОБА_8 , 1/3 як її частка у майні колишнього колгоспного двору та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовився ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.120, 123, 126 ЦК Української РСР, ст.ст.16, 1216, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якої виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», ганку літ.«а», літньої кухні літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», вбиральні літ.«Ж», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, колодязя під № 3, вимощення І і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: