Головуючий у 1-й інстанції Сараєв І.А.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Попової С.А.

суддів: Кочегарової Л.М., Ткаченко Т.Б.,

за участю секретаря Герасимової Г.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу виконавчого комітету Маріупольської міської ради

на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року, ухвалене у складі судді Сараєва І.А., повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року,

по цивільній справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

третя особа - Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Приморська»

про вселення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про вселення, посилаючись на наступні обставини.

Комунальна квартира посімейного заселення АДРЕСА_2 надавалсь у 1985 році родині ОСОБА_4 на 4 осіб: ОСОБА_4 з чоловіком - ОСОБА_5 і дітьми - ОСОБА_6, ОСОБА_7 Виїзджаючи до Російської Федерації за трудовим договором, родина ОСОБА_7, оформивши охоронного свідоцтво на житло (бронь), дозволила відповідачеві ОСОБА_3 проживати у вказаній квартирі.

З 2008 року позивач ОСОБА_2 зареєстрована у вказаній квартирі НОМЕР_1 (наймач за особистим рахунком № НОМЕР_2) та несе усі витрати по сплаті комунальних платежів. На підставі рішення Приморської районної адміністрації № 30 від 25.02.2015р. Комунальне комерційне підприємство Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Приморська» переоформлено договір найму частини квартири АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат загальною площею 36,85кв.м. з колишнього наймача ОСОБА_4 на позивача ОСОБА_2, як племінницю.

Проте, відповідач ОСОБА_3 (наймач за особистим рахунком № 2723)не впускає її разом із сином у квартиру, не надає ключі, чим створює перешкоди для проживання. На підставі вищевикладеного, позивач просила усунути перешкоди в користуванні даною комунальною квартирою НОМЕР_1 шляхом вселення її та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 у зазначену квартиру, зобов'язати відповідача передати їй ключі від входу до спірної квартири.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом вселення ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вказану квартиру. Зобов'язано ОСОБА_3 передати ключі від входу до вказаної квартири НОМЕР_1 ОСОБА_2 Вирішено питання з розподілом судових витрат.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Маріупольської міської ради, як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки (ч. 1 ст. 352 ЦПК України), посилаючись на неповне з'ясування обставини, які мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав доведеними, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд вирішив питання про права та обов'язки виконкому міської ради, як власника житлового фонду, позбавивши можливості відстоювати свої права та інтереси в суді. Вирішення питання про вселення ОСОБА_2 на сьогоднішній день стосується компетенції виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 і її представника - ОСОБА_9, представника виконкому Маріупольської міської ради - ОСОБА_10, які підтримали доводи скарги виконкому, заперечення проти скарги представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_11, розглянувши справу відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України у відсутність повідомлених про дату, час і місце судового засідання позивача ОСОБА_2, представника третьої особи - ККП «Керуюча компанія «Приморська», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи скарги (т. 1 а.с. 153-156 і відзиву на неї (т. 1 а.с. 233-239), колегія суддів вважає, що провадження по апеляційній скарзі виконавчого органу місцевого самоврядування підлягає закриттю, за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За положеннями пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК (в діючій редакції - ст. 352 ЦПК) права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Зважаючи на наведені процесуальні норми і керівні роз'яснення щодо них Пленуму Верховного Суду України, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права або обов'язки цих осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 із сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 з 09.02.2008р. (т. 1 а.с. 4, 5-6, 13).

Трикімнатна квартира АДРЕСА_2, що становить предмет даного житлового спору, і перебуває до сьогодення у комунальній власності, є жилим приміщенням посімейного спільного заселення сім'ями двох наймачів, по якій відкрито два особистих рахунки на дві родини:

- особистий рахунок № 2723, відкритий на частину квартири, що складається з 1 жилої кімнати розміром 16,7 кв.м., загальна площа 25,83кв.м., в загальній квартирі НОМЕР_1, наймач - ОСОБА_3 (відповідач по даній справі). Квартира надана на підставі ордеру № 003386 від 31.05.1993р. на зайняття жилого приміщення - кімнати площею 16,7кв.м. на склад родини з 3-х осіб. В квартирі зареєстровані ОСОБА_3 і її донька ОСОБА_12 - з червня 1993р., онука ОСОБА_13, 2011р.н. - з січня 2012 року (т. 1 а.с. 14, 15, 50);

- особистий рахунок № НОМЕР_2, відритий на частину квартири квартири, що складається з 2- жилих кімнат, жилою площею 22,6кв.м., загальною площею 36,2кв.м. в загальній квартирі НОМЕР_1, наймач - ОСОБА_2 (позивач по даній справі). Особистий рахунок оформлений на підставі рішення РВК № 30 від 25.02.2015р. на ім'я наймача ОСОБА_2 у зв'язку зі смертю основного наймача - тітки ОСОБА_4 В квартирі зареєстрована позивач із сином з лютого 2008 року (т. 1 а.с. 7-8, 14, 15, 16);

Раніше в спірній квартирі були зареєстровані з 1985 року та зняті з обліку члени сім'ї ОСОБА_4: ОСОБА_5, ОСОБА_4 - (наймач), ОСОБА_14, ОСОБА_7 Ними у зв'язку із виїздом на острів Сахалін для роботи за трудовим договором оформлювалось охоронне свідоцтво (бронь) на жиле приміщення розміром 36,85 кв.м, яке складається з 2 кімнат, пролонговане на період з 05.11.2012р. по 05.11.2015р. (т 1 а.с. 14, 51).

Листом голови Маріупольської міської ради від 17.09.2010р. засвідчено, що на період дії охоронного свідоцтва, з дотриманням вимог ст. 73 ЖК України, ОСОБА_7 поселили у свою частину квартири тимчасових жильців ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_8, надавши їм право тимчасової реєстрації за вищевказаною адресою (т. 1 а.с. 54).

Рішенням колегії Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради № 30 від 25 лютого 2015 року дозволено ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Приморська» переоформити договір найму житлового приміщення на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 36,85кв.м., на племінницю - ОСОБА_2, складом сім'ї - 4 особи, у зв'язку зі смертю наймача її тітки ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 16).

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 19.04.2018р. у справі № 266/4700/17, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, відмовлено ОСОБА_3 у визнанні ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - спірною квартирою НОМЕР_1, визнанні незаконним і скасуванні рішення № 30 колегії Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради від 25 лютого 2015 року про переоформлення найму житлового приміщення. У рішенні відзначені висновки щодо дотримання вимог законодавства при зміні наймача ОСОБА_4 і укладення нового договору найму спірного жилого приміщення загальною площею 36,85 кв.м. із наймачем ОСОБА_2; підтверджено законність отримання права на проживання ОСОБА_2 в даній квартирі; а також зведений висновок про те, що наявність або втрата ОСОБА_15 права користування жилим приміщенням в загальній квартирі не порушує прав, свобод чи законних інтересів ОСОБА_3, як самостійного наймача іншої частини квартири, за яким існує інший, відокремлений, особистий рахунок (т. 1 а.с. 103-106, 128-135).

Спірна квартира є комунальною, ОСОБА_2 не відмовлялась від спірних кімнат, не проживає у них у зв'язку із запереченням проти цього ОСОБА_3

У липні 2016р. ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів з приводу перешкоджання їй іншим наймачем ОСОБА_3 в проживанні в цьому помешканні (т. 1 а.с. 11).

Згідно довідки голови КСН «Слободка-Гавань» ОСОБА_2 із сином ОСОБА_8 не проживають в спірній квартирі АДРЕСА_3 з січня 2010р. (т. 1 а.с. 59).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2, разом з неповнолітнім сином ОСОБА_8 з 14.02.2008 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 При їх вселенні до спірної квартири було дотримано встановлений порядок, позивачка проявляє інтерес до вказаного житла, намагається вселитись у дане житлове приміщення, і вона не проживає у квартирі з причин чинення перешкод їй з боку ОСОБА_3. Позовні вимоги позивача про вселення та зобов'язання ОСОБА_3 передати ключі від входу до квартири, є правомірними, оскільки позивач на законних підставах набула право користування спірним житловим приміщенням.

Як встановлено колегією суддів, ухваленим рішенням суду першої інстанції жодним чином не зачіпаються права і обов'язки виконкому Маріупольської міської ради, з огляду на характер виниклих правовідносин з приводу спільного користування жилим приміщенням, що має ознаки комунального, між фізичними особами-мешканцями цієї квартири, з приводу створення перешкод в користуванні жилим приміщенням з боку одного з мешканців.

Так, по даній справі спір виник внаслідок того, що ОСОБА_3 не впускає до комунальної квартири АДРЕСА_1, поділеної на два договори найму жилого приміщення з родинами двох наймачів (особистий рахунок № 2723 і особистий рахунок № НОМЕР_2), ОСОБА_2 із сином, яка на законних піставах наділена правом на проживання в цьому помешканні. Рішення № 30 на ее як наймача не скасовано, а рада не зверталась до суду із власним позовом щодо розірвання договору найму із колишніми мешканцями ст. 75 ЖК України чи про виселення ОСОБА_2 із членом її сім'ї ОСОБА_8 зі спірного жилого приміщення, або визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

На підставі рішення № 30 колегії Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради від 25 лютого 2015 року, за яким ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Приморська», у якості наймодавця в розумінні ч. 2 ст. 61 ЖК України, переоформлено договір найму житлового приміщення на жиле приміщення з 2-х кімнат загальною площею 36,85кв.м. на ОСОБА_2

У даній справі ККП Маріупольської міської ради «Керуюча компанія «Приморська» залучено до участі в розгляді справи у якості третьої особи, що підтверджує дотичність до спору створеного Маріупольською міською радою комунального підприємства, повноважного в реалізації договорів найму жилого приміщення в будинках громадського житлового фонду і у спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення, на що звернуто увагу у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.1985р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України».

Доводам виконкому Маріупольської міської ради, зазначеним в апеляційній скарзі, щодо перевірки підстав набуття ОСОБА_2 із сином ОСОБА_8 права на проживання в частині (загальною площею 36,85кв.м.) комунальної спірної квартири НОМЕР_1 за рішенням колегії Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради № 30 від 25 лютого 2015 року про переоформлення найму житлового приміщення на ОСОБА_2, з'ясуванні родинного зв'язку позивача ОСОБА_2 та колишнього наймача ОСОБА_4, перевірки порядку вселення позивача до спірного житла були предметом розгляду іншої вищезгаданої цивільної справи № 266/4700/17, результатом чого стало встановлення обставин, які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиційне значення для даної справи про вселення (т. 1 а.с. 128-135).

В апеляційній скарзі зазначає що вирішення питання про вселення ОСОБА_2 на сьогоднішній день стосується компетенції комітету Маріупольської міської ради, та належним відповідачем у справі повинен бути виконком, з чим колегія суддів погодитись не може.

Так, за ст. 15 ЖК України виконкоми здійснюють управління житловим фондом рад і контроль за використанням і схоронністю житлового фонуд, приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевї ради видають ордери на жилі приміщення.

За положеннями підпунктів 1,2 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління об'єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад; облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Дана справа між фізичними особами, користувачами двох частин комунальної квартири НОМЕР_1 щодо вселення внаслідок створюваних перешкод одним наймачем другому наймачеві, не є такою, що відноситься до категорії спорів, віднесених до компетенції органів місцевого самврядування чи місцевої державної адміністрації або з питань управління житловим фондом, визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення або щодо розподілу та надання житла, що є комунальною власністю.

Даний спір не стосується відносин, що виникають з питань бронювання житлового приміщення в розумінні ст. 75 ЖК України - бронювання було згодом замінене на поділ особистих рахунків із наділенням права на проживання позивача ОСОБА_2. По даній справі будь-яким учасником судового розгляду не заявлялись вимоги з питань видачі, дії охоронного свідоцтва і взагалі бронювання жилого приміщення колишніми мешканцями - родиною ОСОБА_4.

З урахуванням чинності на сьогодення рішення № 30 колегії Приморської райадміністрації Маріупольської міської ради від 25 лютого 2015 року, помешкання відведене за договором найму ОСОБА_2 загальною жилою площею 36,85кв.м., не є юридично вільним, право на користування ним за позивачем не скасоване. Рішення про визнання позивача із сином такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення або розірвання із позивачем договору найму жилого приміщення не ухвалювались. Тому посилання на інтереси виконкому неспроможні.

Даний спір про вселення не є спором щодо зміни існуючого договору найму жилого приміщення на 2 кімнати квартир НОМЕР_1, укладеного із наймачем ОСОБА_2, в якому дійсно має юридичне значення залучення наймодавця (власника житлового фонду, або особи, якій делеговані повноваження щодо укладення відповідних договорів в сенсі ч. 2 ст. 61 ЖК).

Житло, яке займає на підставі договору найму ОСОБА_2, юридично не вільне, і за правилами ст. 54 ЖК України воно може бути надано наймачеві суміжного приміщення (ОСОБА_3 в даному випадку за наявності до того визначених законом умов) лише у випадку звільнення, тобто відсутності наймача цієї частини. У даній справі статус ОСОБА_2, як наймача другої частини квартири, не анульований на теперішній час.

У зв'язку з цим, вирішення питання про задоволення або відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 про її вселення із дитиною, яка просила захистити її існуючі житлові права від створюваних перешкод іншим наймачем ОСОБА_3 за відокремленим особистим рахунком частини в спірній комунальній квартирі НОМЕР_1, на сьогодення і конкретно в даній спраі не перебуває в площині компетенції виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

В сенсі заявлених вимог про створення перешкод другим наймачем - ОСОБА_3 є належним відповідачем.

Разом з тим, в даній справі орган державної влади, апелюючи на ухвалене рішення, вступив на підставі заяви ОСОБА_3 від 28.11.2018р., як не задоволеної судовим рішенням сторони, де вона суб'єктивно стверджувала про порушення інтересів виконкому міської ради (т. 1 а.с. 167), і по суті в інтересах цієї особи, яка на даний час не має жодного відношення до наймача ОСОБА_2, якій надано право користування двома кімнатами загальною площю 36,85кв.м. у спірній квартирі (рішенні Приморського районного суду міста Маріуполя від 19.04.2018р і постанові Апеляційного суду Донецької області від 03.07.2018р.).

Доводи апеляційної скарги не свідчать про здійснення виконкомом функції захисту прав Маріупольської міської ради, як власника житлового фонду.

Ухваленим судовим рішенням, з огляду на зміст пред'явлених позовних вимог ОСОБА_2 про її вселення із неповнолітньою дитиною, не зачіпаються права і обов'язки виконкому Маріупольської міської ради. А лише той факт, що квартира, по якій виник даний спір, розташована в будинку, віднесеного до громадського житлового фонду, не свідчить про порушення прав власника (територіальної громади в особі Маріупольської міської ради) в особі компетентного органу в реалізації житлових прав громадян, не переводить даний конкретний спір спір (щодо подолання перешкод одного наймача квартири спільного заселення, створених іншому наймачеві цього помешкання) у сферу інтересів виконкому Маріупольської міської ради.

Оскільки оскаржуваним у даній справі судовим рішенням безпосередньо не встановлювались, не змінювались, не припинялись права або обов'язки виконкому Маріупольської міської ради, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 352 ЦПК України, із врахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України № 12, роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 13.02.2012р. № 4-183/0/4-12 щодо процесуальних питань, апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою виконкому міської ради має бути закрито.

Керуючись ст.ст. ч. ст. 352, 381 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Комунальне комерційне підприємство «Керуюча компанія «Приморська», про вселення, за апеляційною скаргою виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2018 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2019 року.

Головуючий С.А.Попова

Судді Л.М.Кочегарова

Т.Б.Ткаченко