Справа № 646/6405/18
№ провадження 2/646/552/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Маркової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування заборони відчуження майна, визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного між нею та відповідачкою 04.12.2013 р., скасування заборони відчуження майна, визнання права власності на квартиру № 66 за адресою м. Харків, проспект Московський, 38, посилаючись на те, що згідно укладеного між нею та відповідачкою договору довічного утримання вона передає належну їй на праві власності квартиру у власність відповідачці, а остання зобовязується забезпечувати позивачку доглядом довічно та приймає у власність квартиру. Предметом вищезазначеного договору є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 18,9 кв.м., загальною площею 35,2 кв.м., належить позивачці на підставі договору купівлі - продажу, виданого Харківською товарною біржою 10.04.1995 р. за №Н2-129, зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 23.05.1995 р., за реєстровим номером П-9-433. В подальшому проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за позивачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером: 13919226 від 04.12.2013 р., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 01, номер запису про право власності: 3669036. Умови договору довічного утримання не виконуються відповідачкою починаючи з 10.12.2016 р., коли остання заблокувала телефон, що стало неможливим з нею звязатися, припинила відвідувати позивачку, не придбавала та не надавала останній продукти харчування, одяг, медикаменти. Вартість грошового забезпечення за договором визначено сторонами у розмірі 500,00 гривень на місяць, які з моменту підписання даного договору, відповідачкою жодного разу не надавались.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, не заперечували проти прийняття заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки.

За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 04.12.2013 р. укладено договір довічного утримання серії ВТР № 018930 між ОСОБА_1 (відчужувач) та ОСОБА_3 (набувач), згідно якого відчужувач передає належну йому на праві власності квартиру у власність набувачу, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача доглядом довічно та приймає у власність квартиру № 66 (шістдесят шість), що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Московський, будинок 38. Набувач зобовязується довічно повністю утримувати відчужувана, надаючи йому грошову допомогу, харчування, догляд та необхідну підтримку, вартість грошового забезпечення визначається сторонами в розмірі 500,00 (пятсот) гривень 00 копійок на місяць. набувач щотижнево надає відчужувану продукти харчування вартістю не менш ніж 200,00 (двісті) гривень 00 копійок. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1134, накладено заборону відчуження спірної квартири, реєстровий №1135.

Пунктом 18 договору передбачена можливість його розірвання у порядку, передбаченому статтями 755-757 ЦК України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.12.2013 р. власником квартири № 66 (шістдесят шість), що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, проспект Московський, будинок 38 є ОСОБА_3

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності на майно, передане за договором довічного утримання, виходячи з норм ст. 748 ЦК України, виникає у набувача з моменту нотаріального посвідчення договору.

Згідно ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини, а також на вимогу набувача. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Суд вважає за встановлене невиконання відповідачкою умов договору довічного утримання від 04.12.2013 р. з грудня 2016 р., а саме не здійснення реального виконання умов договору в частині забезпечення відчужувача харчуванням, доглядом й необхідною допомогою. Суду відповідачкою не надано доказів на підтвердження неможливості виконання покладених на неї обов'язків за договором довічного утримання.

Зазначений факт підтверджується показанням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що відповідачка не відвідує позивачку з грудня 2016 р., не надає їй матеріальну допомогу, зв'язок між сторонами припинено.

Частиною 1 статті 756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки, виходячи з того, що остання довела обставини, на які посилалась як на обґрунтування своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 744, 745, 755, 756 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, скасування заборони відчуження майна, визнання права власності задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 04.12.2013 року між ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 1134.

Скасувати заборону відчуження квартири №66, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, будинок 38, накладену 04.12.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, реєстровий №1135.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру №66, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, будинок 38.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 4360 (чотири тисячі триста шістдесят) гривень 00 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 14.02.2019 р.

Суддя: Т.М. Янцовська