КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/931/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністраціїна ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва в складі судді Юзькової О.Л., постановлену в м. Київ 08 жовтня 2018 року у справі за позовом Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року позивач Шевченківська районна в м. Києві державна адміністраціязвернувся до суду із позовом про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщеннята просив виселити ОСОБА_2 та його доньку ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, зняти відповідача та його доньку ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання в даній квартирі.

Заявлений позов мотивував тим, що у спірній квартирі згідно ордеру від 08 серпня 1972 року проживав ОСОБА_4, який у зв'язку зі смертю 08 лютого 2016 року знятий з реєстрації, квартира не приватизована. 16 травня 2009 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_2 договір найму житлового приміщення, який, можливо, був підставою для реєстрації відповідача та його доньки в цій квартирі. Ордер відповідачу не надавався, особові рахунки - вільні, у зв'язку з чим плата за комунальні послуги не нараховувалася та не сплачувалася. Таким чином, відповідач зайняв житлове приміщення незаконно, не маючи на це відповідних правових підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року позов Шевченківської районної в м. Києві державної адміністраціїзалишено без розгляду.

Позивач Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що справа в судове засідання не призначалася та відсутня повторність (двічі підряд) неявки в судове засідання представника позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду. Підстави для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України були відсутні.

Відзивів на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду ухвалою від 08 жовтня 2018 року, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повторно не направив представника у судове засідання, поважності причин неявки до суду не надано та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до вимог ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що в червні 2016 року Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація звернулася із даним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року відкрите провадження в справі та призначено судове засідання на 25 жовтня 2016 року (а. с. 16 - 17).

В матеріалах справи на а. с. 32 міститься довідка про те, що 25 жовтня 2016 року справа знята зі складу в зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді, справа призначена до розгляду на 01 лютого 2017 року.

01 лютого 2017 року судове засідання, в якому був присутній представник позивача, відкладене за клопотанням відповідача на 11 травня 2017 року (а. с. 53).

В матеріалах справи на а. с. 58 міститься довідка про те, що 11 травня 2017 року справа знята зі складу в зв'язку з розглядом іншої справи, розгляд справи призначено на 01 серпня 2017 року, про що представник позивача повідомлений під розписку (а. с. 59).

20 липня 2017 року до суду від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в зв'язку із відпусткою представника (а. с. 64).

01 серпня 2017 року судове засідання відкладене на 21 грудня 2017 року, про що сторони повідомлені судовими повістками (а. с. 75 - 80).

27 листопада 2017 року в зв'язку зі звільненням судді ОСОБА_7 у відставку проведено повторний автоматичний розподіл справи і визначено суддю-доповідача Юзькову О.Л. (а. с. 83 - 84).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року справу призначено до розгляду на 23 лютого 2018 року, про що сторони повідомлені судовими повістками (а. с. 85 - 91).

23 лютого 2018 року проведено судове засідання за участі представника позивача, постановлено ухвалу про розгляд справи в загальному судовому провадженні та призначено підготовче засідання на 18 квітня 2018 року (а. с. 97 - 99).

18 квітня 2018 року в підготовчому засіданні за участі представника позивача, відповідача та представника третьої особи, оголошено перерву до 14 червня 2018 року за клопотанням представника позивача, про що сторони повідомлені під розписку (а. с. 133 - 135).

14 червня 2018 року до суду від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в зв'язку із звільненням представника (а. с. 162).

В той же день 14 червня 2018 року в підготовчому засіданні за участі відповідача і представника третьої особи оголошено перерву до 05 вересня 2018 року за клопотанням сторін, про що позивача повідомлено судовою повісткою (а. с. 165 - 169).

05 вересня 2018 року справу знято з розгляду у зв'язку із перебуванням судді в нарадчій кімнаті, про що складено довідку (а. с. 171).

Судовими повістками від 18 вересня 2018 року сторони повідомлені про час і місце розгляду справи 08 жовтня 2018 року (а. с. 172 - 177).

05 жовтня 2018 року до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із великою завантаженістю представника, а 08 жовтня 2018 року - від відповідача у зв'язку із хворобою захисника (а. с. 179 - 181).

Ухвалою від 08 жовтня 2018 року в підготовчому засіданні позов залишено без розгляду (а. с. 183 - 184).

Отже, із матеріалів справи вбачається, що позов Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації залишено без розгляду в підготовчому засіданні.

Відповідно до ст. 196, ч. ч. 1, 2 ст. 200 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Таким чином, а. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачає можливість залишення позовної заяви без розгляду у підготовчому засіданні. Разом із тим Главою 3 Розділу 3 ЦПК України не передбачено залишення позову без розгляду в зв'язку із повторною неявкою позивача в підготовче засідання.

Відтак, залишаючи без розгляду дану позовну заяву, суд першої інстанції керувався не статтями, якими регламентовано порядок проведення підготовчого засідання та судові рішення у підготовчому засіданні, а статтею 257 ЦПК України, яка визначає підстави залишення позову без розгляду в судовому засіданні.

Так, дійсно, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише при розгляді справи по суті за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи, а не в підготовчому засіданні.

Разом із тим, судовий розгляд справи по суті розпочатий не був.

Таким чином, оскільки справа в судове засідання не призначалась та відсутня повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, підстави для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України були відсутні, так як вказана норма регулює питання наслідків неявки в судове засідання учасника справи саме під час розгляду справи по суті, а не під час підготовчого провадження.

Відтак, судом першої інстанції було зроблено передчасний висновок про залишення позовної заяви без розгляду в підготовчому засіданні через неявку представника позивача в судові засідання 14 червня 2018 року та 08 жовтня 2018 року.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києвавід 08 жовтня 2018 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є помилковими і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністраціїзадовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києвавід 08 жовтня 2018 року скасуватиі направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 лютого2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.