Провадження № 2/127/4823/18
13.02.2019 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бессараб Н.М.,
при секретарі Сегеді Т.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, а саме з 05.11.2018 року. Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. В іншій частині позову - відмовлено. (а.с. 59-60).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

До судового засідання представник позивача - адвокат ОСОБА_2 не зявилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак її неявка не перешкоджає розгляду питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, але надав суду заяву, відповідно до якої просить зменшити суму витрат на правничу допомогу та провести судове засідання у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що у позовній заяві (а.с. 1-3) позивачем було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката, які позивач очікує понести у зв'язку із розглядом справи в розмірі 5000 грн.

18.10.2018 року між адвокатом ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги (а.с. 71-73).

Вказаним договором про надання правничої допомоги сторонами визначено порядок і строки надання правової допомоги. Зокрема, договором визначено, що правнича допомога надається шляхом усного та письмового консультування, складання проектів необхідних процесуальних документів, заяв, скарг, клопотань, позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, представництво та захист інтересів клієнта в усіх судових установах, органах державної влади, правоохоронних органах. Строк надання послуг починається з 18.10.2018 року та закінчується після надання адвокатом обумовленої цим договором правової допомоги.

Згідно п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 18.10.2018 року вартість за надання послуги з правової допомоги клієнт сплачує адвокатові плату у формі гонорару. Розмір плати, її сума умови та порядок внесення визначаються в Додатку №1 до цього договору.

Як зазначено у Додатку №1 відповідно до розділу 4 договору про надання правничої допомоги, сторони домовилися, що розмір плати (гонорару) за надання правої допомоги, яка обумовлена договором складає 3500 грн. Оплата здійснюється шляхом авансу в розмірі 600 грн. та оплати залишку гонорару після виконання умов договору (а.с. 73).

Відповідно до наданих суду квитанцій встановлено, що адвокатом ОСОБА_2 18.10.2018 року прийнято від позивачки ОСОБА_1 600 грн., а 25.01.2019 року прийнято 2000 грн. (а.с. 68-69).

Адвокатом ОСОБА_2 надано суду акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.01.2019 року та розрахунок суми правничої допомоги, відповідно до якого зазначено обсяг послуг: надання юридичної консультації по питанню стягнення аліментів на утримання дитини 1 год. 300 грн.; підготовка позовної заяви 1 год. 1200 грн.; ознайомлення з матеріалами відзиву 1 год. 600 грн.; підготовка та участь у судових засіданнях 1 год. - 500 грн. (а.с. 70).

Проаналізувавши надані докази в підтвердження витрат на правову допомогу адвоката та обсяг наданих адвокатом ОСОБА_2 юридичних послуг у даній справі, суд вважає, що розмір витрат позивачки ОСОБА_1 в сумі 2600 грн. на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При цьому суд приймає до уваги, що розгляд даної справи було проведено у відсутність сторін за їх заявами та у відсутність адвоката ОСОБА_2, а ознайомлення з матеріалами відзиву не є правовою допомогою згідно п. 2.1. договору про надання правничої допомоги від 18.10.2018 року, оскільки відповідь на відзив адвокатом ОСОБА_2 по даній справі не надавався.

Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а також складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, враховуючи конкретні обставини даної справи, часткове визнання позову відповідачем і клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, надані докази, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, суд вважає, що розмір судових витрат слід зменшити і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 1300 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 1300 грн.

В стягненні решти суми витрат на правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст додаткового рішення суду складено 13.02.2019 року.

Суддя: