ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/36/19 Справа № 210/3103/17 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4, на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 вересня 2018 року, яке ухвалене суддею Хлистуненко О.В. о 17 годині 10 хвилин у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась її донька ОСОБА_5, батьком якої є ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 досягла повноліття, є студенткою денної форми навчання Вищого державного навчального закладу «Українська медична стоматологічна академія». Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2021 року.

Відповідач має матеріальну можливість надавати повнолітній доньці утримання, адже, працює в Морському агентстві ТОВ «Єврокрюінг».

Матеріальну допомогу на навчання надає ОСОБА_6, дідусь повнолітньої ОСОБА_5 За договором про навчання по контракту за період навчання необхідно сплатити 110394,00 грн.

Однак, відповідач повністю усунувся від виконання свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 198, 199 СК України, матеріальної допомоги доньці не надає.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повнолітньою дочкою віку 23 роки на термін навчання до 30.06.2021 року. Також просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_5, яка продовжує навчання у Вищому державному навчальному закладі України «Українська медична стоматологічна академія» в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про навчання від 17.08.2015 року № 47/26-2015Л до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_5 23-х років, у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 12 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, тобто з 26.07.2017 року, і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2021 року, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення та постановити нове судове рішення, яким відмовити у позові повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зокрема, зазначає, що відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.05.2018 року, яке набуло законної сили, з ОСОБА_2 стягуються аліменти у загальному розмірі 50% від його заробітку (доходу). Відповідно до оскаржуваного рішення суду відповідач повинен сплачувати аліменти на повнолітню доньку в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Таким чином, загальна сума аліментів, за двома рішеннями судів, складає 66,6% від усіх видів доходів відповідача, що в свою чергу є порушенням законодавства.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Згідно довідки про навчання від 03.07.2017 року № 1250, ОСОБА_5 навчається в «Українській медичній стоматологічній академії» медичного факультету № 1 на другому курсі денної форми навчання. Термін навчання складає: з 01.09.2015 року по 30.06.2021 рік (а.с. 18)

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, на період її навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 липня 2017 року і до завершення донькою навчання, а саме до 30.06.2021 року, але не довше ніж до досягнення доньки 23-х років, суд першої інстанції виходив з майнового положення сторін, з того, що визначений судом розмір аліментів, з урахуванням того, що з відповідача стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а також на утримання дружини, щомісячного доходу відповідача, є достатнім для утримання повнолітньої доньки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивачки, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_5 повноліття й продовження нею навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітня ОСОБА_5 самостійного заробітку не має, оскільки навчається на 2-му курсі денного відділення «Української медичної стоматологічної академії» медичного факультету № 1, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Забезпечення ж її утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 (ст. 180 СК України).

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач ОСОБА_2, в апеляційній скарзі заперечує проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітній доньці, оскільки він сплачує, відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08.05.2018 року, аліменти на двох малолітніх дітей та дружину, у загальному розмірі 50% від його заробітку (доходу), таким чином за двома рішеннями суду, загальна сума аліментів складає 66,6 % від усіх його доходів, що є порушенням законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру аліментів, необхідно взяти до уваги матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, також врахувати те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.

Отже, відповідач, маючи на утриманні ще двох малолітніх дітей та дружину, не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/6 частини від доходу своїй повнолітній доньці ОСОБА_5, в зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Проте, посилання відповідача на наявність у нього інших аліментних зобов'язань, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказані обставини не знімають з відповідача обов'язку, відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання з урахуванням того, що відповідач має таку можливість.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розмір аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 з 1/6 до 1/8 частини всіх видів доходу.

В зв'язку з тим, що апеляційна скарга не містить доводів про незгоду з рішенням щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання, колегія суддів не перевіряє рішення суду першої інстанції в цій частині, оскільки, згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 12 вересня 2018 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої ОСОБА_5, яка продовжує навчання з 1/6 до 1/8 частини щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 12 лютого 2019 року.

Головуючий:

Судді: