ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 619/2150/17

Провадження № 22-ц/818/1383/19

14 лютого 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Тичкової О.Ю., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач за первісним і відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідачі за первісним позовом - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Харківгаз», Державне підприємство «Харківський регіональний науково-виробничий центр Стандартизації метрології та сертифікації»,

позивач за зустрічним позовом - Публічне акціонерне товариство « Харківгаз»,

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року (суддя Остропілець Є.Р.) по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Харківгаз», Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр Стандартизації метрології та сертифікації» про захист прав споживачів та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства « Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за донарахований обсяг природного газу, -

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Харківгаз», Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр Стандартизації метрології та сертифікації» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є споживачем послуг ПАТ «Харківгаз».

Внаслідок перевірки лічильника газу, встановленого в її будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, представником ПАТ «Харківгаз» було складено акт від 30.07.2013 року демонтажу побутового лічильника газу (ПЛГ) типу МКМ G6, заводський номер 293763, 2011 року випуску. На підставі акту від 30.07.2013 року було зроблено висновок: ПЛГ знятий на ремонт та позачергову перевірку у лабораторію. На період проведення перевірки абоненту встановлено ПЛГ типу МКМ G6, 2013 року випуску №2180363, лічильник пломбовано № пломби 74680382. ОСОБА_1 акт не підписувала.

Також, позивач зазначала те, що з 2012 року вона не мешкає за вищезазначеною адресою, але зареєстрована там.

12.04.2017 року представником ПАТ «Харківгаз» був складений акт №86 про виявлення порушення - встановлено ознаки зняття мастичних пломб. В якості додатку був складений акт від 12.04.2017 року №86 про демонтаж ПЛГ для проведення експертизи лічильника газу типу МКМ G6, заводський №2180363, з показами 12090 куб.м.

Комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу, який є тимчасовим ПЛГ, що зазначено в акті від 12.04.2017 року

Комісією складено акт експертизи лічильника газу від 14.04.2017 року №235, відповідно до п.1.1. акту зазначено, що відсутня пломба державної повірки на відліковому механізмі лічильника. Висновки комісії - несанкціоноване втручання в газовий лічильник.

28.08.2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ПАТ «Харківгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за донарахування обсягу природного газу з приводу виявлення порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а також стягнення послуг з проведення експертизи та стягнення суми судового збору, що разом складає 101340 гривень 15 коп.

В обґрунтування зустрічного позову ПАТ «Харківгаз» посилалось на те, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг ПАТ «Харківгаз», яка порушує вимоги Договору, норми Кодексу газорозподільних систем, не сплачує Товариству існуючу заборгованість за донарахований обсяг природного газу, визначений за граничними нормами споживання з приводу виявленого порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а також за надані послуги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, зустрічного позову про стягнення суми не визнала.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживачів задоволено. Постановлено визнати недійсним рішення ПАТ «Харківгаз» від 19.04.2017 року, яке оформлено рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 12 квітня 2017 року №86, щодо нарахування ОСОБА_1 збитків за цінами закупівлі природного газу в розмірі 94865,72 грн. та надання послуг, пов'язаних з демонтажем, транспортуванням та проведення експертизи лічильника у розмірі 2457,89 грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ПАТ «Харківгаз» - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПАТ «Харківгаз» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати за постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а зустрічні позовні вимоги ПАТ «Харківгаз» задовольнити.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; невідповідністю висновків суду обставинам справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд не надав оцінку доказам, наданим ПАТ «Харківгаз», які підтверджують факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника. Крім того, вважає, що ОСОБА_1 обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки заявлена нею вимога не призведе до поновлення порушеного права та у разі її задоволення не може бути виконана у примусовому порядку. Складений ПАТ «Харківгаз» протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення від 12.04.2017 року належить до внутрішніх документів оператора ГРМ, не є обов'язковим до виконання ненормативним актом, а є лише фіксацією виявленого порушення та нарахування з цього приводу не облікованого (донарахованого) об'єму природнього газу і його вартості, тому певних обов'язків на споживача не покладає, а відтак не порушує його права та інтереси.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що рішення ПАТ «Харківгаз» від 19.04.2017 року, яке оформлено рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 12 квітня 2017 року №86, щодо нарахування збитків за цінами закупівлі природного газу в розмірі 94865,72 грн. порушує її права, як споживача. Залишаючи позовні вимоги ПАТ «Харківгаз» без задоволення суд керувався положеннями Кодексу газорозподільних систем, яким оскаржувані рішення ПАТ «Харківгаз» не відповідають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

Встановлено, що внаслідок перевірки лічильника газу, встановленого в будинкуОСОБА_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, представником ПАТ «Харківгаз» було складено акт від 30.07.2013 року демонтажу побутового лічильника газу (ПЛГ) типу МКМ G6, заводський номер 293763, 2011 року випуску, у якому зазначено те, що: стан пломби заводу-виготовлювача не порушено; стан пломби відділу обліку газу філії- не порушено; наявність механічних пошкоджень ПЛГ (зазначити всі виявлені дефекти ) не виявлено. В акті демонтажу також зазначено, що перевірка порога чутливості ПЛГ при мінімальній витраті газу- зупинка. На підставі укладеного акту від 30.07.2013 року було зроблено висновок, а саме: ПЛГ знятий на ремонт та позачергову перевірку у лабораторію.

На період проведення перевірки абоненту встановлено ПЛГ типу МКМ G6, 2013 року випуску №2180363, лічильник пломбовано № пломби 74680382.

ОСОБА_1 за вказаною адресою не мешкає з 2012 року, хоча там зареєстрована, і акт не підписувала.

Згідно довідки Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 29.05.2013 року №217 батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3, 1957 року народження, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 є орендарем ставка на території Медведівської сільської ради і в період з березня по жовтень мешкає без реєстрації у селі Золотухівка Кегичівського району Харківської області.

12.04.2017 року представником ПАТ «Харківгаз» був складений акт №86 про виявлення порушення де зазначено, що встановлено ознаки зняття мастичних пломб. В якості додатку був складений акт від 12.04.2017 року №86 про демонтаж ПЛГ для проведення експертизи лічильника газу типу МКМ G6, заводський №2180363, з показами 12090 куб.м, зазначений лічильник газу було демонтовано для направлення представниками ПАТ «Харківгаз» на експертизу в центр з повірки промислових і побутових газових лічильників та приладів обліку ПАТ «Харківгаз» . Представником відповідача було складено акт №86 від 12.04.2017 року та запрошено позивача о 10 години 14.04.2017 року для проведення експертизи лічильника.

Комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія» було проведено експертизу лічильника газу, який є тимчасовим ПЛГ та складено акт експертизи лічильника газу від 14.04.2017 року №235.

У п.1.1. акту зазначено, що відсутня пломба державної повірки на відліковому механізмі лічильника. Цілісність відлікового механізму зовні цілий. Механічні пошкодження та інше - пошкоджень корпусу не виявлено. Висновки комісії - несанкціоноване втручання в газовий лічильник.

До зазначеного акту експертизи додано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 14.04.2017 року №/235Е вимогам ДСТУ 3336-96.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється Законом України «Про ринок природного газу», Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.1 ЗУ «Про ринок природного газу» споживачем є - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини; оператором газорозподільної системи визнається суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року N 2494.

Повірка лічильників газу здійснюється згідно із Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Порядком подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474 (далі - Порядок), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (далі - Кодекс ГРМ)

За змістом положень, які містяться у Розділі 8 Кодексу газорозподільних систем на період зняття лічильника газу для проведення повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. При цьому якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов'язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов'язаний протягом п'ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ.

Як було встановлено судом, згідно акту від 30.07.2013 року демонтажу побутового лічильника газу (ПЛГ) типу МКМ G6, заводський номер 293763, 2011 року, ПЛГ споживача був знятий на ремонт та позачергову перевірку у лабораторію. На період зняття лічильника газу для проведення повірки Оператором ГРМ було встановлено лічильник газу з обмінного фонду типу МКМ G6, заводський №2180363. Вказані обставини сторонами не заперечувались.

Проте, даних щодо проведення відповідної експертиза, її висновків щодо придатності лічильника до експлуатації та повернення його споживачу у вказані строки ПАТ «Харківгаз» не надано.

Таким чином, протягом 2013 - 2017 років споживач користувався лічильником відповідача з обмінного фонду, який 12.04.2017 року був знятий у зв'язку із виявленими порушеннями, а саме з підстав ознак зняття мастичних пломб.

У Кодексі газорозподільних систем зазначено, що експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб - комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб'єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання.

Комісією ПАТ «Харківгаз» спільно з ДП «Харківстандартметрологія» проведено експертизу лічильника газу, який є тимчасовим ПЛГ та складено акт експертизи лічильника газу від 14.04.2017 року №235, відповідно до якого встановлено відсутність пломби державної повірки на відліковому механізмі лічильника. Та зроблено висновок про несанкціоноване втручання в газовий лічильник.

Під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу згідно вищевказаного Кодексу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об'єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Із зазначеним вище актом ОСОБА_1 не погодилась, зазначивши про те, що прилад обліку їй не належить та був тимчасово встановлений на час проведення експертизи її лічильника. Втручання в роботу лічильника заперечувала, акцентуючи увагу на тому, що тимчасово встановлений лічильник знаходився на вулиці, у зв'язку з чим порушення мастичних пломб могло статися у зв'язку із зміною погодних умов.

На засіданні комісії Дергачівського ПАТ «Харківгаз» 19.04.2017 року, на якому ОСОБА_1 присутня не була, вирішено нарахувати збитки абоненту ОСОБА_1, за цінами закупівлі природного газу в розмірі 97282,26 грн.; залишити до відшкодування абонентом вартості наданих послуг в сумі 2457,89 грн.; абоненту за власні кошти придбати новий лічильник газу згідно потужності встановленого обладнання.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати прийняті комісією рішення неправомірними.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З метою доведення своїх вимог та обставин, на які посилалась ОСОБА_1 у позовній заяві 15.05.2018 року подано клопотання про призначення трасологічної експертизи.

Ухвалою суду по вищезазначеної цивільній справі призначено трасологічну експертизу та справу направлено до Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. Проф. м.С. Бокаріуса, яка проведена не була у зв'язку з ненадходженням додаткових матеріалів, витребуваних експертом. ПАТ «Харківгаз» було надано відповідь про неможливість надання таких матеріалів у зв'язку з тим, що лічильник газу типу МКМ G6, заводський №2180363 було передано 07.08.2017 року споживачу актом приймання - передачі, який було визнано непридатним до подальшої експлуатації та видано відповідну довідку «Про непридатність засобу вимірювальної техніки №ХГ/235 Е від 14.04.2017 року», проте доказів на підтвердження цього не надало, вказаний акт в матеріалах справи відсутній.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія акту приймання-передачі лічильника газу від 07.07.2017 року та претензія ОСОБА_1 щодо повернення їй газового лічильника від 30.06.2017 року, що ставить факт повернення споживачу лічильника під сумнів.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Просилання в апеляційній скарзі на невідповідність обраного споживачем способу захисту виниклим правовідносинам, колегією суддів не приймається.

Відповідно до ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції Українита статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі №6-32цс13, Верховним Судом у постановах від 17 травня 2018 року в справі № 2-64/11, від 04 липня 2018 року у справі № 590/479/16-ц.

Захищаючи свої права та інтереси, ОСОБА_1 обрала спосіб, який не суперечить Конституції України, адже іншого порядку вирішення вказаного спору законом не передбачено.

Крім того у договорі про надання послуг з газопостачання, укладеному між сторонами, зазначено, що спори та розбіжності щодо виконання умов договору розв'язуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що враховуючи обставини справи та оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та залишення позовних вимог ПАТ «Харківгаз» про стягнення збитків без задоволення, за умов недоведеності вини споживача у пошкодженні мастичних пломб та завданні збитків цими пошкодженнями, адже інших порушень в роботі лічильника встановлено не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

За приписами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1. ч.1 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

О.Ю. Тичкова