У Х В А Л А

06.04.2019 Справа №607/8089/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд в порядку цивільного судочинства із позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області, у якому просить визнати протиправною бездіяльність Ради адвокатів України щодо не приведення її акту Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року №270, в частині зарахування стажу роботи на посадах секретаря судового засідання та судового розпорядника осіб, що обіймали (обіймають) такі посади після здобуття ними повної вищої юридичної освіти, до стажу роботи у галузі права у відповідність з ч. 1, 3 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної нею у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №800/540/17; зобов'язати Раду адвокатів України привести її акт Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту, порядок складення кваліфікаційного іспиту та методика оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні в частині зарахування стажу роботи на посадах секретаря судового засідання та судового розпорядника осіб, що обіймали (обіймають) такі посади після здобуття ними повної вищої юридичної освіти, до стажу роботи у галузі права, у відповідність з ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з урахуванням правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної нею у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №800/540/17; визнати протиправною бездіяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області щодо не повідомлення позивача про наслідки розгляду його заяви від 27.03.2019 року; зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатів Тернопільської області повідомити позивача про наслідки розгляду його заяви від 27.03.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що постановою Великої Палати Верховного суду України від 21 серпня 2018 року у справі №800/540/17, визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 24 жовтня 2017 року № 49вд-17 «Про відмову у допуску до кваліфікаційного іспиту», а також рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду України від 06 лютого 2018 року у справі про скасування цього рішення КДКП. Аналізуючи положення посадових інструкцій секретаря судового засідання Рівненського окружного адміністративного суду у взаємозв'язку із законодавчим визначенням поняття «стаж роботи у галузі права», Велика Палата Верховного Суду України дійшла висновку, що незважаючи на те, що на посаду секретаря судового засідання призначаються особи, які мають вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста, робота на посаді секретаря судового засідання з моменту здобуття особою вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра підлягає зарахуванню до стажу роботи в галузі права. Позивач вважає, що, із урахуванням зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного суду України, пункт 6 Порядку, який затверджений рішенням недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, не відповідає положенням ч. 1, 3 ст.6 Закону 5076-VI, як акту вищої юридичної сили, та порушує права осіб, що обіймали/обіймають посаду секретаря судового засідання після здобуття повної вищої юридичної освіти, на доступ до професії адвоката. Також зазначив, що до повноважень судового розпорядника, на посаді якого він працює, належать ще й правозастосовні/правоохоронні функції. Відтак, стаж роботи таких осіб після здобуття ними повної вищої юридичної освіти, має зараховуватися до стажу роботи в галузі права, як однієї з умов отримання професії адвоката. Пункт 6 зазначеного Порядку на думку позивача, через невідповідність положенням ч.1, 3 ст.6 Закону 5076-VI, перешкоджає зарахуванню стажу роботи на посаді судового розпорядника до стажу роботи у галузі права, про який йдеться в цьому Законі. Крім того, зазначив, що 27.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області із заявою в якій просив надати роз'яснення щодо того, чи підлягає стаж роботи на посаді судового розпорядника зарахуванню до стажу роботи у галузі права в розумінні ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», однак відповіді не отримав, а тому вважає, що відповідач порушив його право на отримання повідомлення про наслідки розгляду його заяви.

Розглянувши матеріали позову, суд вважає, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб (п. 9 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Згідно п.1, 5 Розділу І Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з'їздом адвокатів України 17.11.2012 р., Рада адвокатів України діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з'їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України.

Пунктом 1.19 розділу II цього Положення, передбачене право Ради адвокатів України затверджувати порядок складання кваліфікаційних іспитів, програму кваліфікаційних іспитів та методику їх оцінювання, інші документи, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076) адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому Законом.

Згідно ч.10 ст.50 зазначеного Закону кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є юридичною особою і діє відповідно до цього Закону, інших законів України та положення про кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 вказаного Закону, кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури наділена повноваженнями організації та проведення кваліфікаційних іспитів; прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; приймати рішення про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю; вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури,

Як вбачається із змісту позовної заяви, правовідносини між сторонами виникли із існуванням нормативних актів, а саме Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, Порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року №270, які на думку позивача не відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду України від 21 серпня 2018 року у справі №800/540/17 в частині зарахування стажу роботи на посадах секретаря судового засідання та судового розпорядника осіб, що обіймали (обіймають) такі посади, після здобуття ними повної вищої юридичної освіти, до стажу роботи в галузі права у відповідність з ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому позивач вважає бездіяльність відповідачів з цього приводу протиправною та просить зобов»язати відповідачів привести зазначені акти у відповідність до зазначеної правової позиції Великої Палати Верховного суду України. Із зазначеного змісту позовної заяви не вбачається, що позивачу було відмовлено зазначеними органами у зарахуванні до стажу роботи у галузі права стажу його роботи судовим розпорядником, що свідчить про відсутність приватного спору у даній справі. Крім цього, суд вважає, що у даному випадку відповідач Недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України реалізує владну компетенцію, яка полягає у прийнятті та затвердженні Порядку складання кваліфікаційних іспитів, Програми кваліфікаційних іспитів та Методики їх оцінювання, що на думку суду свідчить про публічно-правовий характер даних правовідносин.

Також, суд зазначає, що кваліфікаційно-дисципланарна комісія адвокатів Тернопільської області в силу вимог ч.5 ст.50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наділена повноваженнями організації та проведення кваліфікаційних іспитів; прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; прийняття рішення про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю. Таким чином, кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури створюється та діє з метою реалізації публічно-правових функцій з відбору, атестування осіб, які виявили намір займатися адвокатською діяльністю та як дисциплінарний орган в системі самоврядування адвокатури України, тобто при прийнятті рішення реалізує владну компетенцію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року (справа №6-2750цс15) та постанові Верховного Суду України від 02 лютого 2016 року (справа №825/1440/14).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, слід відмовити, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства

Керуючись ст. ст. 186, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради Адвокатів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів Тернопільської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду із вказаними позовними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан