ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/380/19 Справа № 211/4217/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання- Євтодій К.С.

сторони:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 17 вересня 2018 року, яка постановлена суддею Ткаченко С.В. в місті Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 17 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою де заінтересованою особою є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро встановлення факту батьківства.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 вересня 2018 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро встановлення факту батьківства, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи в суд першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не з'ясував природу правовідносин і дійшов помилкового висновку, що з поданої нею заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки існує спір з приводу пенсійних виплат. Вказує, що встановити факт батьківства ОСОБА_3 по відношенню до її сина ОСОБА_4 їй необхідно для призначення дитині пенсії по втраті годувальника. Звертає увагу на те, що питання призначення пенсії по втраті годувальника органами Пенсійного фонду України не розглядалося, відмова в призначені цієї пенсії не надавалася, проте судом не було з'ясовано думку заінтересованої особи з приводу її заяви. Окрім того, заявник вказує на те, що в ухвалі суд не конкретизував у чому саме вбачається спір про право та між якими особами він виник, а лише навів відповідне формулювання законодавства, належним чином не вмотивувавши свій висновок.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1, яка наполягала на задоволенні вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1,заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро встановлення факту батьківства, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право заявника на призначення пенсії по втраті годувальника, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.1 п.6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суддя виходив з того, що з поданої заяви вбачається спір про право з приводу призначення пенсії по втраті годувальника.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено в пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встанволення, заявникне має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

В пункті 7 постанови вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою

годувальника.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення даного юридичного факту необхідне заявнику для призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки у свідоцтві про народження дитини ОСОБА_4 дані про батька внесені на підставі ст.135 СК України, тобто запис про батька дитини проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері.

Окрім того з матеріалів справи не видно, що ОСОБА_1 раніше зверталася Пенсійного фонду України з питанням щодо призначення пенсії по втраті годувальника і їй було відмовлено цьому призначенні.

Таким чином, із змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення не вбачається спору про право, даних про оспорювання права на призначення пенсії немає, встановлення даного факту необхідне заявникові для звернення до Пенсійного фонду України для оформлення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, тому висновок суду про наявність спору про право на стадії відкриття провадження по справі, колегія суддів вважає передчасним.

За таких обставин, ухвала місцевого суду постановлена з порушенням процесуального права, тому підлягає скасуванню із передачею матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 367, п.4 ч.1 ст.379, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року скасувати.

Матеріали заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській областіпро встановлення факту батьківства, повернути до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: