ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6250/15Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/1003/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Кантицька О.І.

без сторін, які належним чином повідомленні

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/6250/15-ц за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Банк Форум та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк Форум про визнання недійсним кредитного договору, визнання порушеними прав споживача фінансових послуг, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПАТ Банк Форум у якому, після уточнення позовних вимог просив визнати недійсним укладений між ним та АКБ Банк Форум (правонаступником якого є ПАТ Банк Форум) кредитний договір №121/08/26N від 14 травня 2008 року та визнати порушеними його права, як споживача фінансових послуг за вказаним договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 14.05.2008 року між ним та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір №121/08/26N, відповідно до якого банк надав йому споживчий кредит у сумі 255000,00 доларів США на придбання житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , строком до 13.05.2013 року, зі сплатою 11,5 відсотків річних. 29.01.2010 року договором №1 було внесено зміни до вказаного кредитного договору в частині терміну повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та забезпечення повернення кредитних коштів.

Вважає, що всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів перед укладенням договору йому, як споживачу, не була надана в письмовій формі повна інформація про усі істотні умови договору, сукупну вартість кредиту із розписом загальної вартості кредиту. У кредитному договорі відсутні відомості про детальний розпис загальної вартості кредиту, не зазначено умов, передбачених п.п. 3.2, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБ України № 168 від 10 травня 2007 року, зокрема: інформації про вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги; про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв`язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках.

Кредитний договір не містить графіку платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом .

Зазначена інформація не була надана йому, як на момент підписання спірного кредитного договору, так і перед укладенням договору № 1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якого було збільшено строк користування кредитом, а отже збільшено період за який нараховуються відсотки за користування кредитними коштами, що в свою чергу мало наслідком збільшення обсягу його відповідальності за договором кредиту,

В п. 3.2.2., 5.3 кредитного договору всупереч вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ч. 10 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів включено не передбачені законом підстави, що дають право на дострокове стягнення заборгованості та зменшено встановлений законом строк для дострокового повернення заборгованості, із 60 днів від дня одержання позичальником вимоги кредитора, до 15 днів від дня надіслання кредитодавцем відповідної вимоги, що значно погіршує становище споживача.

Окрім цього п. 2.10 договору встановлено плату за обслуговування кредиту, що суперечить ч. 5 ст. 11, ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів та п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки банком встановлено плату за дії, які він здійснює на власну користь. А тому умови кредитного договору є несправедливими, бо в супереч принципу добросовісності, його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду позичальника.

Зазначає, що кредитні кошти були надані в іноземній валюті, однак при укладенні договору та внесенні змін до нього його, як споживача, не було повідомлено про покладення на нього валютних ризиків, не надано інформації про методики, які використовувалися банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості за кредитом та відсотками, чим порушено його права, як споживача фінансової послуги, на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію(послуги), належну якість продукції та обслуговування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 2.10 Кредитного договору № 121/08/26-N від 14 травня 2008 року, який укладений між АКБ Банк Форум та ОСОБА_1 .

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ПАТ Банк Форум в дохід держави 243,60 гривень судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ Банк Форум просить змінити рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23.01.2017 року та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції порушив межі позовних вимог, визнавши недійсним п. 2.10 договору.

Зазначає, що вимога про визнання кредитного договору недійсним є вимогою немайнового характеру і до неї не можливо застосувати категорію розмір позовних вимог, внаслідок чого будь-яке відхилення від заявленої вимоги слід трактувати як зміну предмета позову.

Суд безпідставно застосував норми ч.4 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, який не поширює свою дію на кредитні договори і не діє на кредитні договори укладені раніше.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору в цілому та позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Зазначає, що судом не застосовано положення статей 11, 18, 21 Закону України Про захист прав споживачів та п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

Судом не досліджено форму і зміст повідомлення споживача про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Договір не містить графіку платежів за кредитом, відомостей щодо реальної вартості кредиту за кожний платіжний період.

Відзивів на апеляційні скарги від ОСОБА_1 та ПАТ Банк Форум до суду апеляційної інстанції не поступало.

ПАТ Банк Форум припинив свою діяльність 4 липня 2019 року, що підтверджується відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємці та громадських формувань.

Відповідно до положень частини першої статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

13 грудня 2019 року ТОВ Фінансова компанія Фінмарк подала на адресу Тернопільського апеляційного суду документи про те, що на підставі договору № 586-Ф про відступлення прав вимог від 26 липня 2017 року ПАТ Банк Форум та договору про відступлення прав за іпотечним договором від 26.07. 2017 року, нотаріально завіреного, відступив кредит за № 121/08/26-N від 14.05.2008 року ТОВ Фінансова компанія Фінмарк, що підтверджується актом прийому передачі права вимог згідно договору № 586-Ф про відступлення прав вимоги від 26 липня 2017 року.

На підставі договору № 232/04-17-К про відступлення прав вимоги від 03.08.2017 року ТОВ Фінансова компанія Фінмарк уклала договір із ОСОБА_2 , нотаріально не завіривши, відступивши новому кредитору всі права та обов`язки, за кредитним договором № 121/08/26-N від 14.05.2008 року, так і по іпотечному договору від 26.07. 2017 року,

ТОВ Фінансова компанія Фінмарк подала до суду клопотання про слухання справи без їхньої участі.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року ТОВ Фінансова компанія Фінмарк залучена до справи як правонаступник ПАТ Банк Форум.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи через сайт судової влади України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ТОВ Фінансова компанія Фінмарк підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 13 квітня 2017 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23.01.2017 року, яким визнано недійсним пункт 2.10 кредитного договору № 121/08/26N від 14 травня 2008 року, оскільки ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності на підставі заяви.

Постановою ВС в складі колегії суддів Другої судової палати касаційного суду від 21 серпня 2019 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 13 квітня 2017 року скасовано і направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Визнаючи пункт 2.10 кредитного договору №121/08/26N від 14.05.2008 року недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 повинен був здійснити платіж на користь банку за дії, які банк вчинив на власну користь, чим порушив принцип добросовісності та завдав шкоди споживачеві.

З таким висновком суду не погоджується колегія суддів.

За положеннями ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 1 статті 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пунктів 2, 3 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункту 4 частини третьої статті 18 Закону).

Судом встановлено, що 14.05.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №121/08/26N відповідно до п.1.1,1.2,1.3 якого Банк надав йому кредит - 255000,00 доларів США на придбання житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , строком до 13.05.2013 року, з сплатою 11,5 відсотків річних (т. 1 а.с. 8-10).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з червня 2009 року в сумі не менше 5313,00 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок 2233 в ТФ АКБ «Форум», МФО 338846 із сплатою процентів за користування кредитними коштами згідно договору.

14.05.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» укладено іпотечний договір і позивач передав в іпотеку житловий будинок у АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0300 га, для обслуговування житлового будинку (т. 1 а.с. 13-14).

14.05.2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №102/26/30, відповідно п.1.1 якого вона зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором №121/08/26N від 14 травня 2008 року (т. 1 а.с. 16).

29 січня 2010 АКБ «Форум» та ОСОБА_1 підписано договір №1 про внесення змін до кредитного договору №121/08/26N від 14.05.2008 року (т. 1 а.с. 11).

31 січня 2010 року було внесено зміни та доповнення до іпотечного договору від 14 травня 2008 року (т. 1 а.с. 15).

Отже, між сторонами був укладений кредитний договір з якого вбачається, що спірний договір підписаний його сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, та ОСОБА_1 , на момент укладення договору, не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору.

Як вбачається із кредитного договору, що сторонами був визначений предмет договору - кредитні кошти в сумі 255000 доларів США, передбачено строк кредитування, процентна ставка за користування кредитом, строки сплати платежів, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення іпотечним договором та договором поруки (розділ 1, 2).

Розділом 3 спірного договору передбачено права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення зобов`язань за договором та інші умови.

Тобто, у самому договорі визначено строки і суми погашення, порядок їх нарахування та відповідальність за невиконання.

Оскільки, ОСОБА_1 підписав кредитний договір та договір № 1 про внесення змін до кредитного договору, то вказане свідчить про його обізнаність про умови кредитування, вартість кредиту та про інші супутні послуги та тарифи, детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки, графік його погашення із зазначенням дати та суми платежів.

Відповідно до п.7.2 кредитного договору від 14.05.2008 року №121/08/26N він відображає повне розуміння сторонами предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі.

З наведеного слідує, що умисел ОСОБА_1 був реально направлений на отримання банківського кредиту в іноземній валюті і таке його зовнішнє волевиявлення було вільним і спрямованим на отримання кредитних коштів. Будь-яких застережень до договору він не заявляв.

Як зазначив у своїй позовній заяві сам позивач, що після підписання договору здійснював погашення кредиту відповідно до його умов, шляхом сплати щомісячних платежів. Отже, позивач договір визнавав та виконував на визначених ним умовах, починаючи з 2008 р. з наступними змінами та додатковим договором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, уклавши спірний кредитний договір, позивач та відповідач досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та відповідно погодили умови, підписавши даний договір з наступними змінами та додатковими угодами. Крім того, ОСОБА_1 не доведено належними та допустими доказами те, що підписуючи договір в цілому, були порушенні його права у відповідності до вимог ст. 203, 215 ЦК України та ст. 11,18 Закону України Про захист прав споживачів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що кредитором було порушено положення Закону України Про захист прав споживачів та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, якими обумовлено порядок та умови укладення договорів про споживчий кредит, не заслуговують на увагу, оскільки позичальником не надано доказів того, що ним перед укладенням договору та отримання кредитних коштів не було отримано всю необхідну інформацію, яка б була достатньою для формування свідомого вибору та вільного волевиявлення при укладенні оскаржуваного правочину.

Крім того, у разі незгоди з умовами кредитного договору ОСОБА_1 мав можливість скористатись своїм правом, визначеним п. 6 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, відповідно до якого споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору без пояснень причин.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, а тому, відповідно, погодився зі всіма його умовами, про що свідчить часткове виконання спірного договору.

16 листопада 2015 року представник відповідача надав до суду письмову заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до пред`явлених вимог, у зв`язку з їх пропущенням ОСОБА_1 (а.с.40).

Згідно ст. 261 ч.1 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, перш ніж застосувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Колегія суддів вважає, що заява представника відповідача щодо застосування строку позовної давності не має підстав, оскільки права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору не були порушенні. Доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року, як такого, що ухвалено із порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи та постановлення нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк Форум (правонаступник ТОВ Фінансова компанія Фінмарк) про визнання недійсним кредитного договору, визнання порушеними прав споживача фінансових послуг - за недоведеністю заявлених позовних вимог.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум .задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк Форум (правонаступник ТОВ Фінансова компанія Фінмарк) про визнання недійсним кредитного договору, визнання порушеними прав споживача фінансових послуг - відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак