Справа №: 343/492/19
Провадження №: 2/0343/300/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1, користь на утримання сина, ОСОБА_3, 28 листопада ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання даної заяви і до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 21 листопада 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, у Відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 238.

На утриманні у них є син, ОСОБА_3, 28 листопада 2012 року народження.

Відповідач самоусунувся від участі у вихованні сина, не піклується про здоров'я дитини, її фізичним та духовним розвитком.

Син часто хворіє, в зв'язку з чим потребує додаткових матеріальних затрат.

На утримання сина вона не отримує ніякої державної допомоги від органів соціального захисту населення України. Дитина повністю знаходяться на її утриманні.

Її дохід не дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвиток її обдарувань.

Відповідач ніяких інших аліментних зобовязань немає.

Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вона змушена звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину .

Призначено підготовче судове засідання на 02.04.2019 року.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2019 року.

09.04.2019 року в Долинський районний суд поступила заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивачка просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1, користь на утримання сина, ОСОБА_3, 28 листопада ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання даної заяви і до досягнення сином повноліття (а.с.20).

Позивачка ОСОБА_1 та в судове засідання не зявилася, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву в якій просить суд справу за її позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини, слухати у її відсутності. Уточнену позовну заяву просить задовільнити (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення.Додатково пояснив, що він працює в Укрпошті та отримує стабільну заробітну плату

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і під час спільного проживання у них 28.11.2012 року народився син ОСОБА_5 свідчать матеріали справи копія свідоцтва про шлюб від 21.11.2008р. (а.с.6), копія повторного свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-КГ №191472 від 13.01.2015 року (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач по справі працює та має стабільний дохід.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обовязком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, те що вона працює та отримує заробітну плату, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він працевлаштований, має постійний дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, те що він позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, визнає, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 12 березня 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, жителька м.Долина вул.Незалежності,8/57 Івано-Франківської області, 77500.

Відповідач: ОСОБА_2, 25.01.1973р.н., РНОКПП НОМЕР_2 житель ІНФОРМАЦІЯ_4, 77502.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш