ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/1967/18

провадження № 22-ц/4809/710/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Тимошенко Т.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2019 року, у складі судді Кадигроб С.М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 12536,41 грн. за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що 10 листопада 2011 року між ним та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_4 кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 03 липня 2018 року виникла заборгованість в сумі 12536, 41 грн., яка складається з: - 475, 04 грн. заборгованості за кредитом, - 3622, 16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, - 7366, 05 грн. заборгованість за пенею та комісією, - 500 грн. штрафу (фіксована частина) та - 537,16 грн. штрафу (процентна складова).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що при ухваленні рішення місцевим судом були порушені норми як процесуального так і матеріального права. Суд не звернув уваги на те, що доказом укладання між відповідачем та Банком кредитного договору є підписання ним Заяви клієнта про згоду із Умовами надання банківських послуг, Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

10 листопада 2011 року ОСОБА_4 підписала Анкету-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ВАТ КБ «Приватбанк».

При цьому, кредитна картки була видана клієнту 25 грудня 2012 року, тобто після спливу 1 року та 1 місяця з дня оформлення Анкети-заяви.

В матеріалах справи є копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витягу із Умов і правил надання банківських послуг, але підпису ОСОБА_4, який би підтверджував її ознайомлення із згаданими документами вони не містять.

За таких обставин суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження обставини укладення між сторонами кредитного договору б/н від 10 листопада 2011 року, а тому договір є неукладеним і, відповідно, не породжує правових наслідків.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними.

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що відповідач не оспорювала укладення, чи не укладення кредитного договору, а навпаки у відзиві на позов, її представник адвокат ОСОБА_5, визнала надання ОСОБА_4 кредитних коштів, заперечуючи лише те, що Банк не ознайомив її з Умовами та Тарифами Банку (а.с.118).

З матеріалів справи убачається, що 10 листопада 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, за яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна», що підтверджується її підписом у заяві.

На підтвердження позовних вимог до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк», зокрема, було надано:

- розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10.11.2011, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_4 станом на 03.07.2017 року (а.с. 5-7),

- анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку заповнену ОСОБА_4 26.02.2011 року (а.с.8),

- витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9),

- Умови та правила надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.10-24),

- Довідка про надання відповідачу кредитних карток: 5211 5373 2910 1708, дата відкриття - 25 грудня 2012 року, з терміном дії - 07/16 та 5457 0822 3252 2537, дата відкриття - 03 квітня 2014 року, з терміном дії - 04/18. (а.с.56),

- Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_4 (а.с.57),

- Виписка про рух коштів за картками 5211 5373 2910 1708, 07/16 та 5457 0822 3252 2537 за період 25.12.2012 року по 07.05.2018 року (а.с.58-68).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що банком доведено факт укладання кредитного договору та надання ОСОБА_4 кредитного ліміту, відтак доведеним є факт існування між сторонами грошового зобов'язання, яке має виконуватись належним чином обома сторонами.

З 21 травня 2018 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк».

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Проте, згідно з розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим позивачем, станом на 03 липня 2018 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 12536, 41 грн., яка складається з:- 475, 04 грн. заборгованості за кредитом, - 3622, 16 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, - 7366, 05 грн. заборгованості за пенею та комісією, - 500 грн. штрафу (фіксована частина) та - 537,16 грн. штрафу (процентна складова).

Строк дії картки 5457 0822 3252 2537 визначено 04/18, тобто кінцевою датою виконання зобов'язання є 30 квітня 2018 року.

Таким чином, починаючи із зазначеної дати розпочався перебіг строку позовної давності за спірним кредитним зобов'язанням, і, оскільки, до 03 липня 2018 року - дня звернення банку з позовом до суду, трьох років не пройшло, тому у суду першої інстанції не було підстав для відмови у стягненні заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 475,04 грн.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного суду України висловленій в постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року.

При цьому колегія суддів погоджується з запереченнями відповідача, що, оскільки приєднані до справи Умови і Правила надання банківських послуг та Тарифи не містять її підпису, із їх змісту не можливо зробити висновок чи були вони чинними на час укладання кредитного договору і, що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Отже, у зв'язку з наведеним відсутні підстави для стягнення заборгованості за пенею та штрафом.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15.

Разом з тим, що хоча і не можливо встановити розмір процентної ставки за кредитним договором, суд першої інстанції повинен був звернути увагу на положення частини першої статті 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Тому, слід дійти висновку про обов'язковість визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України в межах позовної давності з 03 серпня 2015 року по 03 липня 2018 року, яка розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] [облікова ставка НБУ (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів] :Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
475,04грн.03.08.201503.07.2018

Розраховується за формулою:

[Проценти ] = [Сума боргу] ? [Ставка облікова (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
03.08.201527.08.201525475.0030309.76
28.08.201524.09.201528475.0027279.84
25.09.201521.04..00222259.96
22.04.201626.05.201635475.0019198.63
27.05.201623.06.201628475.0018186.54
24.06.201628.07.201635475.0016.516.57.49
29.07.201615.09.201649475.0015.515.59.86
16.09.201627.10.201642475.0015158.18
28.10.201613.04..00141430.61
14.04.201725.05.201742475.0013137.11
26.05.201726.10..0012.512.525.05
27.10.201714.12.201749475.0013.513.58.61
15.12.201725.01.201842475.0014.514.57.93
26.01.201801.03.201835475.0016167.29
02.03.201803.07..00171727.43
Всього: 234.28

Відтак заборгованість за процентами, яка підлягає стягненню з відповідача за вказані періоди складає 234.28 грн.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України викладеної в постанові 6-1412цс16 від 09 вересня 2016 року.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову через неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 475,04 грн. тіла кредиту та 234,28 грн. процентів.

Про судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір підлягає стягненню: пропорційно задоволених позовних вимог - за подання позовної заяви та апеляційної скарги з відповідача на користь позивача у розмірі 284,12 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 475,04 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 234.28 грн. та судовий збір в розмірі 284,12 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко