Справа № 452/2665/18
04 квітня 2019 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Казана І.С. при секретарі Кафтан О.Ю., із участю позивача ОСОБА_1, представника-адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника-адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Самбірський виробничий відділ Львівської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру», Державний нотаріус Самбірської державної нотаріальної контори, - про визнання неправомірним та скасування права власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно, -
Вивчивши обґрунтування заяви та матеріали цивільної справи, вислухавши сторони з наведеного питання, суд прийшов до висновку, що у цьому зверненні до суду слід відмовити з наступних підстав:
Свою вимогу позивач мотивує виходячи з міркувань, що саме це спірне майно може бути відповідачем відчужене на користь інших осіб, - існує досить висока ймовірність того факту.
Відповідно до розяснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення, - в чому суд позивачем ОСОБА_1, ані її представником-адвокатом ОСОБА_2 жодним чином не переконано.
Також, оскільки у письмовому зверненні про забезпечення позову позивачем ОСОБА_1 не наведено жодним чином про ймовірне відчуження спірної земельної ділянки і в судовому засіданні також цього не зазначено і нічим іншим того не підтверджено; позивачем зовсім не указано про те, що невжиття такого заходу забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду; враховуючи наведене, вивчивши наявні у провадженні суду позовні матеріали, вислухавши позицію кожного із учасників судового розгляду, суд приходить до переконання, що слід у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, що не позбавляє права ОСОБА_1 на повторне звернення із такою заявою у разі існування очевидних обставин, наведених вище.
Керуючись ст. 153 ЦПК України, - суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку недійсним та скасування рішень та реєстрації речового права на майно.
Розяснити позивачу про можливість повторного такого звернення до місцевого суду за наведених обставин, зазначених в описовій частині ухвали, а також сторонам, що суд може застосовувати зустрічне забезпечення, замінити захід забезпечення позову іншим, а також скасувати заходи у порядку ст. ст. 154, 156, 158 ЦПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів із дня її проголошення.

Суддя