ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 754/9059/16-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черуха Олександр Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену 8 жовтня 2019 рокув приміщенні суду під головуванням судді Зотько Т.А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. щодо незаконного закриття виконавчого провадження.

Свою скаргу мотивувала тим, що 02.10.2019 вона на сайті Міністерства юстиції виявила постанову від 23.01.2018 про закриття виконавчого провадження № 54600593. Оскільки про існування вищевказаної постанови вона не здогадувалась, просила поновити строк для звернення зі скаргою, прийняти скаргу до розгляду та відкрити провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду скарги по суті.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, зокрема, що суд помилково виходив з того, що їй було відомо про існування постанови державного виконавця від 23.01.2018. Суд також не врахував, що вона дізналася про існування вказаної постанови лише 2 жовтня 2019 року, що дає їй право на поновлення строку для звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Своїми діями суд першої інстанції порушив її право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що з дня винесення постанови державним виконавцем пройшло понад дев`ять місяців, а скаржником не обґрунтовано належним чином поважність причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, а відтак у суду були відсутні підстави для визнання пропущеного заявником строку для звернення до суду зі скаргою з поважних причин. Разом з тим, судом зазначено, що якщо скаргу подано з пропуском строку та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського РВ ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. ОСОБА_1 просила:

- Відкрити провадження у справі, приймаючи до уваги нововиявлені обставини, які стали відомі їй 02.10.2019;

- Витребувати із Деснянського РВ ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві оригінал виконавчого провадження № 54600593;

- Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського РВ ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23.01.2018;

- Скасувати постанову державного виконавця Деснянського РВ ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Черухи О.М. про закінчення виконавчого провадження № 54600593 від 23.01.2018.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно із ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених ви. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, стаття 449 ЦПК України не передбачає подання скарги на дії державного виконавця за нововиявленими обставинами. Механізм подання зазначеної скарги за нововиявленими обставинами нормами ЦПК, та іншими Законами України не визначено.

Подання скарги на дії державного виконавця за нововиявленими обставинами не передбачене нормами законодавства України, проте зазначене не позбавляє скаржника права звернутись до суду за захистом своїх прав у визначені законом способи.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанова винесена старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухою О.М. про закінчення виконавчого провадження 23.01.2018, однак заявник при зверненні до суду 03.10.2019 посилається на ту обставину, що дізналась про вищезазначену постанову 02.10.2019, випадково з сайту Міністерства юстиції.

Згідно чинного законодавства копія постанови повинна після її винесення негайно бути направлена сторонам виконавчого провадження, будь яких доказів, що заявниця не була обізнана з постановою до дня звернення до суду скарга не містить, також інформація, що ОСОБА_1 випадково дізналася з сайту Міністерства юстиції не знайшла свого підтвердження.

Доказів, які б підтвердили вказані обставини скаржником ОСОБА_1 ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України саме позивач (заявник, скаржник) повинен доводити ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а згідно вимог ст. 13 ЦПК України справи розглядаються судом на підставі доказів, яки надані сторонами.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст. 81 ЦПК відбивають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Як вбачається з ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.2018, про постанову державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження № 54600593 ОСОБА_1 дізналася 16 лютого 2018 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 випадково дізналася про існування постанови державного виконавця Черухи О.М. лише 2 жовтня 2019 року є безпідставними.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2018 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.2018 скасовано та постановлено ухвалу нового змісту, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління у місті Києві Черухи Олександра Миколайовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Окрім цього, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.07.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24.09.2018 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку, встановленого процесуальним Законом.

Згідно з ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2019 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного управління юстиції у м.Києві Черуха О.М. на бездіяльність державного виконавця щодо незаконного закриття виконавчого провадження в зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 01.10.2019 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо закриття провадження залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку, встановленого процесуальним Законом.

Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції і зводяться фактично до переоцінки доказів, яким Деснянський районний суд м. Києва надав оцінку під час вирішення питання щодо прийняття скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: