Суддя Попова В. О.
Справа № 644/9658/18
Провадження № 2-о/644/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря - Дашкової К.С.,

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Приватний нотаріус ХМНО Чепурна Д.В., ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - ОСОБА_4, яка доводиться йому матір'ю і померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина , яка складалась з 44/100 часток комунальної квартири АДРЕСА_1, які належали їм з матір'ю на праві спільної часткової власності. ОСОБА_1 зазначив, що він постійно проживав з матір'ю , але на момент смерті матері не був зареєстрований з нею за однією адресою. Внаслідок відсутності доказів його постійного проживання за вищевказаною адресою, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 впливає на його спадкові права.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі з зазначених в ній підстав, просить суд заяву задовольнити.

Заінтересовані особи - Приватний нотаріус ХМНО Чепурна Д.В. та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про дату та час слухання справи належним чином.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що заявник є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, який з 2010 року постійно проживав та вів спільне господарство з останньою в квартирі АДРЕСА_1, в т.ч. і на момент її смерті.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 надала аналогічні пояснення.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За приписами ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір заявника - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 07.05.2018 року.

У визначений законом шестимісячний строк заявник не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, бо вважав, що фактично спадщину прийняв, проживаючи разом із спадкодавцем в спільній квартирі.

Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Судом встановлено, що місце проживання спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1, тому спадщина відкрилась за вказаною адресою.

Заявник ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29.04.2010 року по 07.08.2015 рік, та знов зареєстрований за вищевказаною адресою з 08.06.2018 року по теперішній час. В період з 07.08.2015 року по 08.06.2018 рік . реєстрація ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 відсутня.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «ХМБТІ» 44/100 частки комунальної квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_4 - в розмірі 22/100 частки та ОСОБА_1 - в розмірі 22/100 частки .

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно - заявник, як син померлої, має право на отримання спадщини.

Спадкоємцем першої черги також є син ОСОБА_4 - ОСОБА_7, який не прийняв спадщину у встановлений законом строк.

13.12.2018 року на підставі заяви ОСОБА_1 заведено спадкову справу № 77/2018 щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3. Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини на протязі встановленого законом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори не надходили.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54477470 від 13.12.2018 року спадкодавець заповіт не залишила.

Постановою приватного нотаріуса ХМНО Чепурної Д.В. від 13.12.2018 р заявнику ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним не надано доказів його постійного проживання зі спадкодавицею за однією адресою на час відкриття спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З пояснень допитаних у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав та вів спільне господарство зі своєю матір'ю ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 до моменту смерті останньої.

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини.

При таких обставин заявник довів суду, що він постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, і наявні підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80- 81, 245- 246, 258-273, 293, 294, 315, 316, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини за адресою:АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду або безпосередньо до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Попова В.О.

Повний текст рішення складено 21.01.2019 року.

Суддя Попова В.О.