Справа № 136/2032/19
провадження № 2/136/603/19
РІШЕННЯ

іменем України

"27" грудня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.,

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка приходилась йому тіткою. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) в розмірі 3,62 умовних кадастрових гектара на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП «Котовського». З січня 1995 року він, ОСОБА_1 , проживав із тіткою та перебував на її повному утриманні, вона купувала йому ліки та продукти харчування, оскільки він був непрацездатний, особистого джерела доходів та своєї сім`ї не мав. Інші спадкоємці відсутні. Позивач, будучи спадкоємцем за законом та прийнявши спадщину фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, позбавлений можливості реалізувати такі свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутні документи на підтвердження факту прийняття спадщини, а також втрачено правовстановлюючий документ на майно, що увійшло до складу спадкової маси, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву відповідачем подано не було, однак сільський голова надав суду заяву про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 14.11.2019 було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Липовецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області копію актового запису про смерть ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, у позові просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на що вказує запис акту про смерть №10.

Із відомостей наданих нотаріальними установами встановлено, що спадкові справи до майна померлої ОСОБА_2 не заведено.

Як убачається із довідок виданих виконавчим комітетом Славнянської сільської ради Липовецького району за №392, 393, 394, 395 396 від 10.10.2019, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її племінник ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном в межах шестимісячного строку. ОСОБА_1 перебував на утриманні ОСОБА_2 з початку 1995 року і до дня її смерті, остання купувала необхідні продукти харчування, медикаменти, одяг, тощо. Інші спадкоємці, які б постійно проживали чи були зареєстровані з ОСОБА_2 відсутні, вона була одинокою та сім`ї не мала.

Відповідно до ст. 531 ЦК України в ред. 1963 р., котрий діяв на час відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

У п.8. постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995, зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не

є підставою для відмови у встановленні факту перебування на

утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) ( 1540-06 ) не менше одного року.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві щодо права на спадкування за законом як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, відповідно до ст.531 ЦК УРСР, спадщину він прийняв в силу приписів ст.548, 549 ЦК УРСР, отож вона йому належить.

Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшла земельна частка (пай), розміром 3,62 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП «Котовського» та належала спадкодавцеві на підставі сертифікату серія ВН №0205812, що зареєстрований 19.08.1997 року за №312.

Факт належності права на земельну частку (пай) спадкодавцеві підтверджено також Випискою Відділу у Липовецькому районі Головного управління Держгеокадасту у Вінницькій області від 04.10.2019 (а.с.4).

Як убачається із матеріалів справи сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0205812, на ім`я ОСОБА_2 втрачено.

За встановлених судом обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отож порушені права позивача підлягають захисту судом.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення у підготовчому судовому засіданні про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: вул.Леніна 30, с.Славна, Липовецький р-н., Вінницька обл., 22540, ЄДРПОУ - 04329168) про встановлення факту перебування на утримані та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше одного року (з початку 1995 року) до дня її смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в розмірі 3,62 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно із сертифікатом серія ВН №0205812, що зареєстрований 19.08.1997 за №312, у порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко