ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Херсон

справа № 664/572/19

провадження № 22-ц/819/1317/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» нарішення Цюрупинського районного суду Херсонської областіу складі судді Сіденко С.І. від 03 червня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк (далі- АТ КБ «Приватбанк»), звернулося до суду з позовом, у якому зазначило, що 05 листопада 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http.privatbank.ua/terms/ складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 06 лютого 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 16 566,79 грн., з яких: 1152,58 грн заборгованість за кредитом, 13 249,02 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 900 грн заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн штрафу (фіксована частина), 765,09 грн штрафу ( процентна складова).

Посилаючись на викладене АТ КБ «Приватбанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором від 05 листопада 2013 року.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2019 року та додатковим рішенням цього ж суду від 20 серпня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.11.2013 року в розмірі 1729,02 грн. та судові витрати в сумі 1921 грн за сплату судового збору, а всього 3650,02 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційний скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити, скасувавши його в частині незадоволених позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за відсотками, пенею і штрафами та в цій частині ухвалити нове рішення, про задоволенні позову в повному об`ємі в цій частині, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги, АТ КБ «Приватбанк» не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення заборгованості по відсотками, пені та штрафу із застосуванням положень п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на те, що не було належним чином досліджено докази по справі, невірно витлумачено та застосовано норми матеріального права. Суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не встановив дійсних прав та обов?язків сторін, які випливають з кредитного договору, не перевірив розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Письмовий відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга в оскарженій частині підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Законність та обґрунтованість рішення суду в частині стягнення нарахованої банком заборгованості по тілу кредиту судом апеляційної інстанції не перевіряється, як таке, що в цій частині сторонами не оскаржується.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору № б/y від 05 листопада 2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua./terms/.

Відповідач в ході розгляду справи не заперечував укладення договору приєднання, а з наданого до суду апеляційної інстанції розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами, тобто погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг долучених до матеріалів справи.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 06 лютого 2019 року становить 16 566,79 грн., з яких: 1152,68 грн заборгованість за кредитом, 13 249,02 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 900 грн заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн штрафу (фіксована частина), 765,09 грн штрафу ( процентна складова).

З наданої АТ КБ «ПриватБанк» довідки вбачається, що за умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредитну картку № НОМЕР_1 терміном дії до 09/16.

Крім того, відповідачем надана суду першої інстанції заява в якій він частково визнав позов, просив застосувати положення Закону України « Про захист прав споживача», зменшивши суму фінансових зобов`язань до 50 % від суми заборгованості по тілу кредиту.

Зменшуючи розмір заборгованості по процентам, пені та штрафу з 15 414,11 грн. до 576,34 грн., суд першої інстанції виходив з того, що в такому випадку загальна сума компенсації з боку відповідача не буде перевищувати 50 % від суми основного зобов`язання, що відповідає положенням п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів»

З висновками суду з цих підстав погодитися не можна.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у даній справі вимоги банку про стягнення процентів та пені після вересня 2016 року (закінчення строку дії картки, а відтак і строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Оскільки відповідач не заявляв клопотання про застосування до спірних правовідносин позовної давності, то з огляду на встановлені обставини, кредитор має право на отримання заборгованості по відсоткам за період з 05.11.2013 року по 30.09. 2016року в розмірі 3172,63 грн, штраф 500 грн ( фіксована частина),241,26 грн. штраф ( процентна складова).

Отже рішення суду в частині стягнення кредитної заборгованості слід змінити, збільшити розмір стягнутої судом з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк заборгованості за кредитним договором б/н від 05 листопада 2013 року з 1729,02 грн до 5 066,57 грн. ( 1152,68 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3172,63 грн заборгованість по відсоткам за період з 05.11.2013 року по 30.09. 2016року, штраф 500 грн ( фіксована частина),241,26 грн. штраф ( процентна складова)).

Стягнутий судом судовий збір також слід зменшити з 1921 грн до 595,51 грн. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Крім того, за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 893,26 грн.

Керуючись ст. 367, 376,382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03 червня 2019 року змінити, збільшити розмір стягнутої судом з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», який знаходиться в м. Києві, вул. Грушевського, 1 Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570, заборгованості за кредитним договором б/н від 05 листопада 2013 року з 1729,02 грн до 5 066,57 грн, судовий збір зменшити з 1921 грн до 595,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 893,26 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як ухвалена у малозначній справі.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 27 грудня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна