І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Бєловол О.О.,
Справа № 629/5400/18
Номер провадження 2/629/176/19
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу про збільшення розміру аліментів
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2001 року, який було розірвано рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням суду з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 800 гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, розмір яких, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2017 року, було збільшено до 1100 гривень на місяць. Син проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, щоденно вимагає витрат на лікуванні, розвиток, навчання, оздоровлення, відвідування екскурсій, походів, конкурсів і змагань. Окремі витрати спричинені створенням належних житлово-побутових умов для розвитку, навчання і відпочинку дитини. Проте всі додаткові витрати несе тільки позивач. Відповідач інших аліментних зобовязань не має, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Відповідач має постійну роботу, на якій офіційно працевлаштований, про що свідчить сплата аліментів з квітня 2018 року і які на протязі двох років накопичувалися, як борг. Відповідач пересувається на автомобілі марки Chevrolet aveo, робить дорогі покупки, коштовні подарунки друзям, відпочиває на морі, тобто матеріальне становище відповідача значно покращилося. Натомість, позивач має на утриманні не тільки неповнолітнього сина, а й повнолітню доньку, яка на даний час проживає разом з позивачем. На підставі вищевикладеного просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 2500 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття.
У справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
23.11.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 27.11.2018 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення, продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач ОСОБА_2 в наданому суду відзиву на позовну заяву, заперечував обставини, викладені позивачем, посилаючись на те, що на даний час він проживає разом з матірю ОСОБА_4, яка фактично перебуває на утриманні відповідача, оскільки є непрацездатною, перебуває на пенсії, потребує постійного стороннього догляду, матеріальної підтримки, він приймає безпосередню участь у грошовій підтримці матері. Крім того, сплачує заборгованість по аліментам, комунальні послуги, має декілька кредитів у ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Альфа-Банк». Припущення позивача щодо поліпшення його матеріального становища, необґрунтовані жодними належними та допустимими доказами. У матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт його пересування на автомобілі марки Chevrolet aveo, витрат на дорогі покупки, коштовні подарунки друзям, відпочинок на морі. Позивачем не підтверджено жодними доказами і те, що вона несе суттєві затрати на утримання їх сина, що унеможливлює забезпечення останнього всім необхідним для життя та розвитку дитини. Офіційно він працевлаштований, отримує заробітну плату приблизно 8000,00 гривень, без урахування виплат єдиного соціального внеску, військового збору та податку на доходи фізичних осіб. Зазначена сума позивачем 2500 грн., буде складати більше 1/3 частини доходу відповідача. Не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Суд розглядає справу на підставі наявних в справі доказів в межах заявлених позивачем вимог.
Позивач просить збільшити розмір аліментів, стягнутих рішенням Лозівського міськрайонного суду від 23.11.2017 року на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1100 грн. щомісячно до 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття.
Щодо посилань позивача в позові про необхідність відповідача також нести додаткові витрати на розвиток, лікування, оздоровлення, екскурсії, походи, конкурси та змагання, то суд звертає увагу, що у даному випадку під аліментами розуміються кошти на утримання дитини, зобовязання у визначеному законом порядку батька утримувати дитину. Щодо зобовязань того з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, брати участь у додаткових витратах, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), то законодавець визначив порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину у ст. 185 Сімейного кодексу України.
Про стягнення додаткових витрат позивач вимог не заявляє, у звязку з чим, з огляду на вимоги ст. 13 ЦПК України суд ці питання не розглядає.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2011 року по 15.06.2016 року /а.с. а.с. 9,10-11/, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 12/.
Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серія І-ВЛ № 013591, 18.05.2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінила прізвище, власне імя, по батькові на ОСОБА_1 /а.с.6/.
Як вбачається з свідоцтва про зміну імені серія І-ВЛ № 013590, 18.05.2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив прізвище, власне імя, по батькові на ОСОБА_3 /а.с.13/.
За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23.11.2018 року, збільшено розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 гривень з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття /а.с.16-17/.
Дитина після розірвання шлюбу проживає разом з матірю ОСОБА_1., самостійних доходів не має.
Позивач не надала суду довідку про її доходи.
Щодо вимог позивача про збільшення розміру аліментів, то суд при вирішенні цього питання враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду від 23.11.2017 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з вимогами ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року - становить 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн.
Суд бере до уваги, що у житті відповідача відбулися зміни, на теперішній час відповідач працює торгівельним представником ТОВ «ТК СОЮЗ», має постійний дохід, враховує наявність у відповідача невиконаних кредитних зобовязань, витрат на комунальні послуги, тощо. Щодо доводів відповідача про знаходження на його утриманні матері, суд зауважує, що його матір є пенсіонером, отримує пенсію, відповідач не підтвердив свій обовязок матеріально утримувати матір, здійснює допомогу цій особі добровільно.
Щодо аргументів позивача про значне покращення матеріального становища відповідача, пересування останнього на автомобілі марки Chevrolet aveo, здійснення ним дорогих покупок, коштовних подарунків друзям, відпочинку на морі, то вказане позивачем не підтверджено доказами у відповідності до вимог ст. 12, 81 ЦПУ України. Щодо доводів позивача про знаходження на її утриманні також і повнолітньої доньки, то суд зазначає, що будь-яких доказів наявності у позивача повнолітньої доньки позивачем не надано. Крім того, згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, позивачне підтвердила свій обовязок матеріально утримувати повнолітню доньку, здійснює допомогу їй добровільно.
Враховуючи зміни, які відбулися, з огляду на потреби неповнолітньої дитини, можливості її батьків, спрямованість аліментів на утримання дитини, які повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобовязання, суд доходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів за рішенням суду.
Разом з тим, оцінюючи можливості її батьків, потреби неповнолітньої дитини у віці 15 років, суд виходить з обовязку обох батьків(і позивача, і відповідача) в рівних частках нести витрати по утриманню дитини, при цьому враховує позицію відповідача про згоду сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу), і частково задовольняє позов, збільшуючи визначений рішенням суду від 23.11.2017 року розмір аліментів на дитину до 1700 гривень з індексацією відповідно до закону.
Спосіб виконання обовязку утримувати дитину аліментів відповідно до ст. 181 СК України обирається тим з батьків, з яким проживає дитина. Позивач у своїй позовних вимогах заявила про збільшення аліментів саме у твердій грошовій сумі, не висувала вимог про зміну способу виконання обовязку відповідача утримувати дитину на частку від доходу відповідача, у звязку з чим, суд за ст. 13 ЦПК України при розвязанні позову зазначив спосіб виконання обовязку утримувати дитину аліментів - у твердій грошовій сумі.
Щодо вимог позивача про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вказує, що відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 206, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист № 629/3605/17, виданий 05.01.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвати з дня набрання даним рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Лозівський міськрайонний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5
відповідач ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6
Суддя: К.Ш. Харабадзе