Дата документу 26.03.2019
Справа № 334/4883/18
Провадження № 2/334/823/19
26 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
при секретарі Лапі М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позові ОСОБА_1 зазначив, що 18.12.1993 року між сторонами, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований Радивонівською селищною Радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 16.
У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, прізвище позивача - «ОСОБА_1», а відповідачка після реєстрації шлюбу також отримала прізвище «ОСОБА_2».
21 жовтня 2014 року позивач змінив своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 21 квітня 2016 року.
Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Шлюбні відносини припинені з 2013 року, у зв'язку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору про розподіл сумісного майна не має.
Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились, надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову та просили шлюб сторін розірвати, оскільки позивач на примирення не згоден. Не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки у судове засідання не повідомила, відзив на позов не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18.12.1993 року уклали шлюб, зареєстрований Радивонівською селищною Радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 16, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, в якому прізвище позивача було «ОСОБА_1», а дошлюбне прізвище відповідачки «ОСОБА_2», яка після реєстрації шлюбу змінила його на прізвище чоловіка «ОСОБА_2»(а.с.7).
21 жовтня 2014 року позивач змінив своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 21 квітня 2016 року (а.с.6).
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різним поглядом на спільне життя та сімейні відносини, несумісності характерів. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинені з 2013 року, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, на примирення не згодні.
Позивач та його представник наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.
Спору про розподіл сумісного майна у сторін немає.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 24,110,112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 грудня 1993 року Радивонівською селищною Радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 16.
Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Баруліна Т. Є.