Справа № 326/1584/19
Провадження № 2/326/454/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 10.04.2010 по 02.10.2019 в розмірі 217 058,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 22.11.2010 на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 08.04.2010 і до досягнення повноліття дитини. Дитина народжена у їхньому з відповідачем шлюбі, який рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10.05.2011 було розірвано. На підставі рішення Приморського районного суду Запорізької області від 22.11.2010 Приморський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою забезпечення виконання судового рішення здійснює примусове стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 300 гривень щомісячно починаючи з 08.04.2010 і до досягнення повноліття дитини. За даний період відповідачем аліменти на утримання їхньої спільної дитини сплачуються не регулярно та не в повному обсязі, одній їй утримувати дитину важко, але вона не може змусити відповідача сплачувати аліменти навіть через державну виконавчу службу. Місце роботи відповідача та розмір його доходу їй невідомі, але стабільний дохід він має і виплачувати аліменти може. Розмір аліментів має бути достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Договору про надання утримання між ними з відповідачем не укладалось.

В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.44,60); відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечує (а.с.51). Представник третьої особи Приморського РВ ДВС просив розглядати справу без участі представника відділу (а.с.39,50).

За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 (а.с.16).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 22.11.2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300 грн. щомісяця починаючи з 08.04.2010 і до повноліття дитини (а.с.14).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10.05.2011 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.15).

Головним державним виконавцем Приморського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/346 від 13.12.2010, виданого Приморським районним судом Запорізької області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300 грн. щомісячно і до повноліття.

Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.10.2019 становить 8 428 грн. (а.с.31).

Згідно з наданим позивачкою розрахунком, загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, за період з 10.04.2010 по 02.10.2019 складає 217 058,81 грн. (а.с.4-10).

Між сторонами виник спір з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина 2 статті 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Саме така Правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року (справа № 572/1762/15-ц) та в якій здійснено відступ від правових позицій Верховного Суду України, ухвалених з цього питання.

З урахуванням розміру несплачених аліментів за кожним із періодичних платежів, строку, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, частково погашення заборгованості по аліментах, розмір неустойки (пені) згідно з наданим позивачкою розрахунком становить 217 058,81 грн. (а.с.4-10) даний розрахунок відповідачем не спростований.

Враховуючи те, що розмір стягнення пені не може бути більшим 100 % заборгованості (частина 1 статті 196 СК України), а також ту обставину, що розмір заборгованості, зазначений державним виконавцем в Розрахунку, станом на 01.10.2019 становить 8 428 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути 8 428 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: виходячи з розрахунку: (8 428 грн. (розмір задоволених позовних вимог) * 768,40 грн. (розмір судових витрат) / 217058,81 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 29,84 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 (паспорт № НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 8 428 (вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 10.04.2010 року по 02.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 29 (двадцять дев`ять) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. в дохід держави.

В іншій частині позову відмовити.

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

26.12.2019