ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3525/19 Справа № 205/6541/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Басова Н. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Страхова компанія "Провідна" про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 86 904,00 грн. та судовий збір у розмірі 886,00 грн. Уточнена позовна заява мотивована тим, що 10.06.2014р. на перехресті вулиць Шмідта та Боброва у м. Дніпропетровську ОСОБА_3 , керуючи трамваєм Т-3, 1236, що належить відповідачу, здійснила наїзд на належний на праві приватної власності ОСОБА_1 автомобіль марки «Тойота», д/н НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_4 . Внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року позов задоволено та ухвалено стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт» Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 86904 грн., судові витрати у розмірі 886 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

В апеляційній скарзі КП "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не об`єктивно з`ясовані всі обставини справи які мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені докази та надана їм оцінка, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2014р. у справі № 199/5139/14-п, встановлено, що 10.06.2014р. близько 07:59 у м. Дніпропетровську на перехресті вул. Шмідта - вул. Боброва водій ОСОБА_3 , керуючи трамваєм Т-З, б/н 1236, при виникненні перешкоди попереду вчасно не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , Що належить на праві власності позивачу, який стояв попереду. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, травм ніхто не отримав (а.с.5).

На час ДТП ОСОБА_3 перебувала у трудових правовідносинах із КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та заподіяла відповідну шкоду під час виконання трудових обов`язків, а тому суд доходить висновку про існування у КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР обов`язку відшкодувати позивачу завдану йому шкоду.(а.с. 121-122)

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку КТЗ № 2046 від 02.07.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 88 599,87 грн. (а.с.30-56), а згідно з товарним чеком та актом виконаних робіт від 14.08.2014р. Фактично на відновлення автомобіля було витрачено 86 904,00 грн. (а.с.28-29).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також робота, яка хоча й виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною чи фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами.

Керуючись зазначеними нормами закону, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підприємство зобов`язане сплатити/компенсувати позивачу, як власнику пошкодженого автомобіля "Тойота" матеріальні збитки у розмірі 86904 грн.

Доводи апелянта в скарзі про те, що в матеріалах справи міститься лише копія висновку експертного дослідження авто товарознавця, оригінал висновку суд першої інстанції не витребував, що свідчить про не всебічність розгляду справи, - є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Також, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не об`єктивно з`ясовані всі обставини справи які мають значення для справи, неправильно та неповно досліджені докази та не надана їм оцінка, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновку авто товарознавця, оскільки він є неналежним доказом, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянтом на спростування даного висновку ані до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції доказів надано не було. А тому, вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко