н/п 2/490/800/2019 Справа № 490/2167/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Рішення

Іменем України

24 грудня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі судового засідання Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення сплаченої тимчасової допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього кошти тимчасової державної допомоги в сумі 88 865,22 грн. та судовий збір.

Позивач вимоги мотивує тим, що за рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .Рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист № 2-1492-2005. Однак відповідач ухилявся від сплати аліментів. В подальшому, на підставі заяв ОСОБА_2 та відповідних документів поданих до ДСЗН СМР їй була призначена тимчасова державна допомога на дітей , щомісяця з 01.10.2008року по 01.01.2018року. Всього було виплачено державної допомоги у розмірі 88865.22 грн.

14.02.2018 року до управління соціального захисту надійшло повідомлення відділу ДВС Очаківського МРУЮ про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 , відповідно до постанови відділу від 21.11.2017 року. У зв`язку з цим, підлягають поверненню сплачені суми 8 тимчасової допомоги в період з 01.10.2008 року по 30.06.2016 року та з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року прийнято позовну заяву і відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін про судове засідання о 09-00 год. 25.06.2018 року.

25.06.2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача адвокат Бєлова Р.В. вважала позов таким, що не підлягає задоволенню, та вказала наступне.

Позивач не надав до суду документів, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Більше того, згідно листа Очаківського міськрайон ного суду ДВС ГТУЮ в Миколаївській області від 13.02.2018 року, з відповідача стягується поточна та заборгованість по сплаті аліментів, що є таким, що суперечить вимогам ст.61 Конституції України.

10.07.2018 року позивач направив заперечення на відзив, в яких вказав наступне.

Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дітей або місце проживання невідоме, визначено перелік документів, що подається для призначення допомоги, зокрема, довідку державної виконавчої служби ,що підтверджує факт несплати аліментів одним із батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Звернення відповідача до Очаківського міськрайонного суду із скаргою на дії державного виконавця підтверджує факт несплати аліментів, бо оскаржує розрахунок боргу, а не правомірність його нарахування.

Відповідно до ч.10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного Бюджету України у судовому порядку.

Дані вимоги, вказує позивач, є такими, що відповідають приписам п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

23.07.2018 року адвокатом відповідача надані заперечення на пояснення позивача, наступного змісту.

З серпня 2015 року по 20.11.2017 року відповідач мав дохід, який не приховував від державних органів, та не ухилявся від сплати аліментів, а тому державна виконавча служба мала всі можливості для отримання відомостей про його майновий стан.

Однак, виконавча служба належним чином своїх обов`язків з примусового виконання рішення не виконала та надавала неправдиві відомості щодо неможливості виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року постановлено про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 січня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 26.03.2019 року.

За заявою сторін слухання справи відкладалось для врегулювання спору мирним шляхом.

До судового засідання представник позивача не з`явився, просив про розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних у справі документів.

Відповідач не з`явився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки.

Адвокат відповідача Бєлова Р.В. надала суду дані про розірвання договору на надання правової допомоги ОСОБА_1 .

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 223 ЦПК України.

Обставини справи, встановлені судом.

29.09.2005 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист № 2-1492-20095 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 31.08.2005 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття у розмірі 1/2 частки заробітку відповідача.

ОСОБА_2 не отримувала аліменти, за вищевказаним виконавчим листом, що підтверджується довідками Відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області від 13.10.2008року.

Рішенням від 15.10.2008 року управлінням було призначено тимчасову допомогу на трьох дітей на період з 01.10.2008 року по 31.03.2009 року.

Розпорядженням від 15.04.2009 року допомогу призначено на період з 01.04.20098 року по 30.09.2009 року, при цьому надавалась довідка Очаківського міськрайвідділу ДВС про неотримання аліментів заявницею з 01.10.2008 року по 091.04.2009 року.

Рішенням від 22.10.2009 року надано тимчасову допомогу на період з 01.10.2009 року по 31.03.2010 року на підставі довідки ДВС від 19.10.2009 року.

Надалі ОСОБА_2 у період з квітня 2010 року по жовтень 2015 року тимчасова допомога надавалась безперервно через кожні 6 місяців. Видачі рішень передували довідки про неотримання аліментів з ОСОБА_1 від Очаківського міськрайвідділу ДВС.

Відповідно до змін до Порядку призначення тимчасової державної допомоги на підставі Постанови КМУ від 2.12.2015 року № 1181, допомогу за заявою від 16.02.2016 року було призначено у розмірі , що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців на період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року (п.2 Постанови КМУ від 25.12.2015 року № 1181).

При перевірці правильності призначення допомоги за заявою від 16.02.2016 року було виявлено наявність переплати в розмірі 292, 31 грн., яку стягнуто з одержувачки допомоги.

За заявою від 14.02.2017 року, рішенням від 21.02.2017 року тимчасову допомогу було призначено з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року на двох дітей, оскільки донька ОСОБА_3 , 1998 року народження вже досягла повноліття.

На наступний період допомогу не призначено у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перевищив 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

14.02.2018 року до управління соціального захисту населення Очаківської міської ради надійшло повідомлення відділу ДВС Очаківського МРУЮ від 13.02.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 відповідно до постанови відділу від 21.11.2017 року.

За даними УСЗН очаківської міської ради від 15.02.2018 року, ОСОБА_6 ( в даний момент прізвище ОСОБА_7 виплачена допомога тимчасова в зв`язку з ухиленням від сплати аліментів у сумі 89 157, 54 грн. Переплата становить 292, 32 грн., яка повернута стягувачем, за такого сума виплаченої тимчасової допомоги складає 88 865, 22 грн.

За довідкою ДВС заборгованість по аліментам станом на 13.02.2018 року становить 120 531,46 грн.

За довідкою військової частини НОМЕР_1 № 179/109/133 від 20.03.2018 року, сума доходу ОСОБА_1 за період з 31.07. 2015 року по 31.03.2018 року становить 245 982,26 грн., та утримані аліменти у період з вересня 2017 року по березень 20218 року в сумі 21 790, 81 грн.

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.04.2018 року, дії старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу ДВС щодо складання розрахунку заборгованості з аліментів від 20.11.2017 року у виконавчому провадженні на виконання рішення від 27.09.2005 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 визнано неправомірними, так як розрахунок мав бути проведений, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, суд зобов`язав скласти розрахунок заборгованості з листопада 2014 року по листопад 2017 року у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189,- тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

У добровільному порядку, відповідач надану дитині тимчасову державну допомогу, до цього часу не сплатив.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Очаківської міської ради необхідно стягнути тимчасову державну допомогу у сумі 88 865,22грн.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762 грн. 00 коп.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними ( п.53 "Ковач проти України","Мельниченко проти України", "Чуйкіна проти України").

Європейський Суд вказав, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визнано тільки у світлі конкретних обставин ( "Проніна проти України", "Сєрявін та інші проти України").

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заперечення проти даного позову відповідача не стосуються предмету заявленого позову.

Надані заперечення не підтверджують, що дії позивача не відповідають вказаним вище нормам закону.

Наявні матеріали свідчать про заборгованість по аліментам.

На підставі вимог ст.ст.4.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, передбаченому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів, які, здійснюючи правосуддя, суд захищає у спосіб, передбачений законом або договором.

У розумінні ст.16 ЦК України, способами захисту порушеного права можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, відшкодування моральної шкоди.

Виписане свідчить, що ОСОБА_1 має право на захист своїх прав у спосіб, передбачений законом, шляхом пред`явлення відповідного позову.

Керуючись ч. 10 ст. 181 СК України, Постановою КМУ від 22.02.2006 № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів», ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення сплаченої тимчасової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради 88865,22 грн. виплаченої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних

Повний текст рішення виготовлений 24.12.2019 року.

Суддя Н.П. Черенкова