Провадження №2/592/4437/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Савіної К.С., позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що 17.03.2000 року він придбав будинок за адресою АДРЕСА_1 . Згідно з ч.2 ст.120 Земельного кодексу України земельна ділянка під набутим домоволодінням перейшла йому в користування. Без зміни цільового призначення земельної ділянки він на ній, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, замість купленого старого будинку, в 2005-2007 роках збудував новий житловий будинок. Право власності у порядку, передбаченому ст.376 ЦК України може бути визнано на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Він в ДП «Сумигеодезкартографія» замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера і подальшої її приватизації. Державним кадастровим реєстратором розглянуто технічну документацію на земельну ділянку і рішенням №РВ-019 від 21.07.2019 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Він не може додати витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок, тому що договір купівлі - продажу будинку був посвідчений 17.03.2000 року за реєстровим №485 і до Державного реєстру КП Сумське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації не передавався і на даний час, при наявності самочинного будівництва, Державний реєстратор при Центрі надання адміністративних послуг Сумської міської ради не має можливості внести об`єкт нерухомого майна до Державного реєстру, а реєстратор архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради, із за не визначеності з земельною ділянкою, не має можливості прийняти декларацію про готовність до експлуатації самочинно збудованого об`єкту. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1» загальною площею - 147,9 кв.м, надвірні будівлі: сарай літ. «В», зливна яма літ. «І», огорожа № 1-2 за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з зазначених підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . В відзиві зазначивли, що за ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає при умовах завершення його будівництва, введення його в експлуатацію та державної реєстрації права власності на нього. Згідно п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (зі змінами) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Технічне обстеження проводиться суб`єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат. У практиці розгляду цивільних справ про самочинне будівництво судами вказується на необхідність: отримання особою, яка здійснила самочинне будівництво, дозволу на експлуатацію такого будівництва, а також, ще перед отриманням такого дозволу, перевірки відповідними службами відповідності самочинного будівництва будівельним, санітарним, протипожежним правилам та дотримання принципу добросусідства. (ВС/КЦС від 10 жовтня 2018 року № 520/17520/14-ц).

Ухвалою суду від 02.12.2019 року було закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав:

Судом установлено, що 17.03.2000 року позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок А-І, площею 14,9 кв.м з огорожею № АДРЕСА_2 , що розташований на земельній ділянці міської ради, площею 915 кв.м.

Викладені обставини підтверджуються договором купівлі-продажу, довідкою Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (а.с.6,7).

ОСОБА_1 в позові зазначив, що замість старого будинку без документів, які дають право виконувати будівельні роботи, в 2005-2007 роках збудував новий будинок.

Згідно з технічним паспортом на земельній ділянці, загальною площею 915 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , розташований житловий АДРЕСА_3 -І з прибудовами «а», «а1», загальною площею 147,9 кв.м, сарай «В», зливна яма, огорожа №1-2 (а.с.20-23). Проведене технічне обстеження домоволодіння і встановлена можливість надійної те безпечної експлуатації житлового будинку з прибудовами та господарськими спорудам, про що зазначено в технічному паспорті.

Житловий будинок з господарськими будівлями, збудований ОСОБА_1 , є самочинно збудованим.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_1 не передана.

Згідно з ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Положення частини другої статті 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку з положеннями статті 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає жодних винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна в силу своєї специфіки після завершення будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію та державній реєстрації.

Отже, для того, щоб новостворене майно стало об`єктом цивільно-правових відносин, потрібно виконання трьох умов: 1) завершення будівництва; 2) прийняття до експлуатації; 3) державна реєстрація.

Доки ці умови не виконано, особа вважається лише власником матеріалів, обладнання тощо, яке було використано у процесі цього будівництва (створення майна).

Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Згідно із ч.1 ст.376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених ст.ст. 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частина п`ята стаття 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Частиною восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Позивачем ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів отримання дозвільних документів на будівництво нового житлового будинку та введення об`єктів нерухомого майна (житлового будинку) в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об`єкта нерухомого майна як об`єкта цивільного права.Відсутні дані щодо дотримання позивачем визначеної чинним законодавством процедури прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації і оформлення права власності на нього, а суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію.

З викладених підстав, в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко