РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 18 січня 2005 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 04 вересня 2008 року права користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_2 з послідуючим зняттям з реєстраційного обліку; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про отримання судових повістко рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавали.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі договору довічного утримання від 28 березня 2007 року позивач набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором довічного утримання від 28 березня 2007 року, посвідченим Коломис О.В., приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №535 з якого вбачається що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надалі «відчужувані» та ОСОБА_1 надалі «набувач» уклали цей договір про таке: відчужувані передають у власність, а набувач приймає у приватну особисту власність належне відчужувачам домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувачів довічним утриманням.

З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14211860 від 12 квітня 2007 року виданого Комунальним підприємством Рівненське міське бюро технічної інвентаризації вбачається, що домоволодіння за адресою Рівненська область АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання / ВЕЕ №775888 р № 535 / 28.03.2007 / приватний нотаріус Коломис О.В. Рівненського міського нотаріального округу, на праві приватної власності.

З дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від 02 листопада 2012 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області вбачається, що було проведено реєстрацію актового запису про шлюб актовий запис №1287 від 08 серпня 2008 року. Відомості про чоловіка: прізвище до і після державної реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_2; відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_1, після державної реєстрації шлюбу: ОСОБА_1.

З дослідженої в судовому засіданні адресної картки м.Рівне виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 08 листопада 2011 року №115672 вбачається, що з адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З дослідженого в судовому засіданні акту, посвідченого ТзОВ «Управляюча компанія «Сонячне» від 12 листопада 2018 року вбачається, що нижче підписані: майстер ТзОВ «УК «Сонячне» ОСОБА_8, в присутності запрошених свідків - сусідів: мешканки будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_15, ОСОБА_9 мешканка будинку АДРЕСА_4 та ОСОБА_10, мешканка будинку АДРЕСА_5 склали діючий акт в тім, що цього дня о 12 год. 10 хв. ними було перевірено будинок АДРЕСА_2 на предмет проживання в ньому громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3. На момент перевірки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні. З слів свідків вищевказаних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за даною адресою не проживають з березня 2008 року.

З досліджених в судовому засіданні заяв ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 від 09 листопада 2018 року вбачається, що вони посвідчили що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 з 18 січня 2005 року та 4 вересня 2008 року за даною адресою не проживають та не з»являються з листопада 2008 року обоє.

З дослідженої в судовому засіданні заяви ОСОБА_12 від 12 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_12, батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 даною заявою посвідчує те, що його сини, зареєстровані в АДРЕСА_2, але фактично не проживають за даною адресою з березня місяця 2008 року та не з»являються. Повідомив, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 на сьогоднішній день , а ОСОБА_3 з березня 2008 року теж проживав в АДРЕСА_6 до 2016 року. З 2016 року він одружився і переїхав до м.Одеса, де проживає по сьогоднішній день.

З дослідженого в судовому засіданні акту ОСББ «Рівне-дім» від 05 грудня 2018 року вбачається, що даним актом стверджено, що ОСОБА_2 прописаний за адресою АДРЕСА_2 та станом на 4 грудня 2018 року проживає за адресою АДРЕСА_6.

З дослідженої в судовому засіданні довідки (виписки з будинкової книги про склад сім'ї та прописки) виданої ОСББ «ЖК Люксембург» вбачається, що довідка видана ОСОБА_13 про те, що за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_13 та ОСОБА_3 без реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317, 319, 321 ЦК України, ст.48 Закону України «Про власність»).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.270 ЦК України фізична особа, серед іншого, має право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування.

Відповідно до ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за волею волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.381 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстав для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійснені права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключено про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усі правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод,зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку належить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відмовляючись добровільно знятись з реєстрації з належного позивачу на праві власності житлового приміщення відповідачі по справі порушують право позивача, як власника будинку на володіння та розпорядження своєю власністю та створюють суттєві перешкоди у користуванні, особливо в утриманні (сплаті комунальних послуг) та облаштуванні житла (поточні ремонти).

Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача (власника) належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

На підставі вказаної статті, відповідачі по справі не є членами сім'ї власника будинковолодіння.

У разі виникнення спору між власником та іншими особами, які зареєстровані у житловому приміщенні (квартирі) слід враховувати, що право інших зареєстрованих осіб на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статті 406 ЦК України.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст.406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при вборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин по даній цивільній справ, слід врахувати висновки, які викладені у Постанові Верховного суду України по справі №6-2931цс16 від 15 травня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними, не спростованими відповідачами, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У звіті про виконання договору про надання правової допомоги адвокатом від 09 квітня 2019 року викладено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги вбачається, що ОСОБА_1 сплачено адвокату Цуняку С.В. 3000,00 грн.

З дослідженої квитанції до прибуткового касового ордера №58 вбачається, що адвокат Цуняк С.В. прийняв від ОСОБА_1 на підставі договору №58 про надання правничої допомоги у формі представництва в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. згідно квитанції, а також 3000,00 грн. за надання правничої допомоги, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.270,316,317,319,381,391 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим будинком з послідуючим зняттям з реєстраційного обліку - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 18 січня 2005 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 04 вересня 2008 року права користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_2 з послідуючим зняттям з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 18 січня 2005 року, іпн.НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 04 вересня 2008 року солідарно на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованої АДРЕСА_7, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 28 травня 2012 року понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована АДРЕСА_7, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області 28 травня 2012 року.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 18 січня 2005 року, іпн.НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 04 вересня 2008 року, зареєстрований АДРЕСА_2.

Суддя :