Справа № 495/6544/17
№ провадження 2/495/527/2019
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні клопотання

"16" травня 2019 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря - Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання представника відповідача про залишення без розгляду цивільної справи за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності,

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 08.10.2017 року та ордеру серії ОД № 380909 від 09.10.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності.

До суду від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, вказуючи, що у позивача відсутні правові підстави для звернення з позовом до суду.

Так, відповідно до ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Однак, прокурор в підтвердження представництва інтересів держави не надає жодного належного та допустимого доказу.

Натомість, позивач дійшов помилкового висновку про відсутність уповноваженого державою органу щодо здійснення відповідних функцій нагляду та контролю у спірних відносинах.

З наданих позивачем матеріалів до позовної заяви вбачається відсутність інформації про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та доказів про повідомлення позивачем Держгеокадастр та (або) його територіальні управління про здійснення представництва його інтересів в суді. Так само, позивачем не надано доказів того, що Держгеокадастр, як орган компетентний здійснювати нагляд за дотриманням законодавства у спірних правовідносинах, звертався до прокурора.

На підстав вищевикладених обставин, просить суд позовну заяву Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача доводи свого клопотання підтримав, просить суд його задовольнити.

Представник позивача в судове заслання надав заяву про можливість призначення справи до судового розгляду, вирішити вказане питання у його відсутність.

Від представника Затоківської селищної ради в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, про результати розгляду справи повідомити належним чином у встановлені строки.

Вислухавши думку представника відповідача, суд приходить до наступного.

31 серпня 2017 року Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності, згідно уточненої позовної заяви від 11.12.2018 року просить суд: визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 22.09.2014 року №2208, зі змінами, внесеними рішенням Затоківської селищної ради від 06.03.2015 року №2825; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.04.2015 року НОМЕР_1 щодо земельної ділянки площею 0,0285 га для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути судовий збір.

Відповідно до частин 3 - 5 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

Водночас ЄСПЛ звертав увагу також на категорії справ, у яких підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не стосуються сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечення обмеження повноважень і функцій прокурорів сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, водночас для виконання будь-яких інших функцій має бути засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Зважаючи на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким має бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Отже, викладені обставини представника відповідача в його заяві не є підставами для залишення позову без розгляду, а підлягають розгляду справи по суті тому будуть розглянуті судом при поставлені рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання представника відповідача Царенко О.О. про залишення позовної заяви, відмовити як в необґрунтованому та такому, та такому, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду цивільної справи за позовом Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: