Ухвала

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

справа №336/4826/18

провадження № 61-21642ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Штелик С. П., Сімоненко В. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року до суду надійшла заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача за виконавчим листом №2-н-172/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за кредитним договором №9-832-037ФД від 14 березня 2007 року, в обґрунтування якого посилається на те, що між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено 29 травня 2018 року договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого АТ «Банк» Фінанси та кредит» відступає на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває права вимоги Банку до позичальників, зокрема і до ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, заяву задоволено та замінено стягувача у зобов`язанні.

У грудні 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини справи, зокрема: не врахували, що спірний судовий наказ скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року. Тобто, на момент проголошення постанови судом апеляційної інстанції виконавчий лист не був чинний. Суд апеляційної інстанції не надав оцінку тому, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги відомості з витягу з додатку №1 до Договору №000127-а про відступлення прав вимоги від 29 травня 2018 року, який не містить підписів та печаток сторін договору, та не надав оцінку тому, що скаржник не була повідомлена належним чином про слухання справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції зазначив у постанові, що виконавчий лист було скасовано лише у жовтні 2019 року, а тому цей факт не впливає на правильність висновків суду першої інстанції, викладених в ухвалі від 03 вересня 2018 року. В свою чергу, доводи касаційної скарги зводяться фактично до незгоди з результатом розгляду справи та до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на те, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди правильно застосували норми права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Судна підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п`ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 листопада 2019 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , про заміну стягувача.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

С. П. Штелик

В. М. Сімоненко