Справа № 199/1574/18
(2/199/1143/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

09.12.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради та Дніпровської міської ради, третя особа Четверта державна дніпровська нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом та просили визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванні позовних вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно - домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_4 .

Заповіти батьками не складались, тому позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після їх смерті, інших спадкоємців немає.

Домоволодіння АДРЕСА_1 було побудовано батьками позивачів на земельній ділянці, яка була виділена під забудову, на підставі Акту відводу земельної ділянки від 01.07.1959 р. за адресою: АДРЕСА_2 , площею 600 кв.м., виділеної ОСОБА_3 .

Згідно з Довідкою про землекористування від 03.07.1959 року, вищезазначена земельна ділянка була відведена на підставі Рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих від 12.05.1959 р. №1172.

16.07.1959 року було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від 1 до 5, житловою площею не більше 60 кв.м., посвідчений нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Берестовою Н.І.

Згідно з відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР від 26.05.2017 р. вих. №6737 станом на 31.12.12р. в інвентаризаційній справі відсутні відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки голови квартального комітету від 12.02.2018 р., батько позивачів ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи із 1963 року.

Згідно з відповіддю Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 14.11.2019 вих. №03-44/а-693, за відомостями Голов АПУ департаменту по роботі з активами ДМР, рішення від 26.04.1960 р. №380 про перейменування АДРЕСА_2 в АДРЕСА_1 архіві Дніпропетровської області.

Згідно з довідкою від 15.11.2019 р. вих. №Я-42-2019 Державного архіву Дніпропетровської області ДОДА, рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 26.04.1960 р. №380 вулиці Кірова та Первомайська були перейменовані на вулицю Казахстанську АДРЕСА_3 Амур АДРЕСА_4 Нижньодніпровському АДРЕСА_5 міста.

Таким чином, за життя батьки позивачів не встигли зареєструвати у передбаченому законодавством порядку право власності на вищезазначене домоволодіння.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 02.09.2017 року державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвою Н.С. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після їхнього батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з тих підстав, що за померлим ОСОБА_3 не було проведено реєстрацію права власності на вказане домоволодіння.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили у судовому порядку визнати за ними в рівних частках права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке залишилось їм у спадок від померлого батька, по Ѕ частині на кожного.

У судове засідання 09.12.2019 року позивачі не з`явилися, надали заяву з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради просив розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що надав письмову заяву (а.с.64).

Представник відповідача Дніпровської міської ради у судове засідання 09.12.2019 року не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, копії спадкових справ, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), відповідно до записів у їх свідоцтвах про народження, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті матері спадщину прийняв її чоловік батько позивачів ОСОБА_3 .

Після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) є єдиними спадкоємцями першої черги за законом та прийняли спадщину у встановленому законом порядку, оскільки у межах встановленого законом шестимісячного строку звернулися до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

02.09.2017 року позивачі звернулись до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті їхнього батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 02.09.2017 року державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після їхнього батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тих підстав, що за померлим ОСОБА_3 не було проведено реєстрацію права власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, вищезазначене домоволодіння було побудовано батьками позивачів на земельній ділянці, яка була виділена під забудову, на підставі Акту відводу земельної ділянки від 01.07.1959 року, за адресою АДРЕСА_2 , площею 600 кв.м., виділеної ОСОБА_3 .

Згідно з Довідкою про землекористування від 03.07.1959 р. вищевказана земельна ділянка була відведена на підставі Рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів трудящих від 12.05.1959 р. №1172.

16.07.1959 року було укладено Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності, з числом кімнат від 1 до 5, житловою площею не більше 60 кв.м., посвідчений нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська Берестовою Н.І.

Згідно з відповіддю КП «ДМБТІ» ДОР від 26.05.2017 р. вих. №6737, станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі відсутні відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою голови квартального комітету від 12.02.2018 р., батько позивачів ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи із 1963 року.

Відповідно до відповіді Архівного управління департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 14.11.2019 вих. №03-44/а-693, за відомостями Голов АПУ департаменту по роботі з активами ДМР, рішення від 26.04.1960 р. №380 про перейменування АДРЕСА_2 в Державному архіві Дніпропетровської області.

Згідно з архівною довідкою від 15.11.2019 р. вих. №Я-42-2019 Державного архіву Дніпропетровської області ДОДА, рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 26.04.1960 р. №380 вулиці Кірова та Первомайська були перейменовані на вулицю Казахстанську АДРЕСА_3 Амур АДРЕСА_4 Нижньодніпровському районі міста.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України Позивачі є спадкоємцями за законом та вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки відповідно до ст. 1270 ЦК України подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька.

За приписами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

У свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна. (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Враховуючи, що до позивачів перейшли права на домоволодіння, однак вони не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину відповідно до вимог чинного законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння, тому суд вважає вирішити даний спір у судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 321 ЦК України також визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження ті обставини, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було збудоване батьками позивачів на підставі належних дозволів та документів, згідно з рішенням від 26.04.1960 р. №380 про перейменування АДРЕСА_2 , адреса змінилася, однак реєстрація домоволодіння спадкодавцями не була проведена, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по Ѕ частині домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витрати по справі суд вважає покласти на рахунок сторони, що їх понесла.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 27, 30, 43, 51, 81, 82, 89, 127, 136, 141, 74-177 ЦПК України, ст. ст. 16, 321, 373, 392, 1216, 1218, 1225, 1233, 1268, 1270, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради та Дніпровської міської ради, третя особа Четверта державна дніпровська нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка 2: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач 1: Амур АДРЕСА_6 . АДРЕСА_1 рада, місцезнаходження: м АДРЕСА_7 Дніпро АДРЕСА_8 .

Відповідач 2: Дніпровська міська рада, місцезнаходження: м.Дніпро, пр. Д.Яворницького,75

Третя особа: Четверта державна дніпровська нотаріальна контора, місцезнаходження: м.лніпро, вул. Радистів, 8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної

інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні

було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи

(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 19.12.2019 року.

Суддя: