печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва:

суддя Матійчук Г.О.,

секретар судових засідань Хабеця О.О.,

757/56104/19-ц

розглянувши у відкритому судовому засідання скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії посадових осіб Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків та порушення вимог діючого законодавства України,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року МТСБУ звернулось до суду із вказаною скаргою, в обгрунтування якої зазначило, що 15.09.2009 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі 2-3468/09. Рішення набрало чинності 26.09.2009 року.

27.09.2019 року МТСБУ направило до Печерського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання рішення.

15.10.2019 року виконавчий документ було повернуто без виконання з підстав ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження»: відсутні дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Вважає такі дії незаконними, посилаючись на практику Верховного Суду, де зазначено, що ЗУ «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснень, довідки та іншу інформацію, в т.ч. конфіденційну. Таким чином вважає, що відсутність у виконавчому листі інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортних даних боржника не є підставою для повернення його без виконання.

В судове засідання заявник та інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2009 року рішенням Печерського районного суду м. Києва задоволено позов МТСБУ до ОСОБА_1 Стягнуто з останнього на користь МТСБУ 17 830,61 грн.

Судове рішення набрало законної сили 16.10.2009 року, у зв`язку з чим 28.12.2009 року судом на виконання зазначеного рішення було видано виконавчий лист у справі № 2-3468/09.

27.09.2019 року МТСБУ подано до Печерського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві заяву про примусове виконання рішення та виконавчий лист.

07.10.2019 року державним виконавцем ВДВС Боголей І.Ю. повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, з підстав відсутності в виконавчому листі відомостей про боржника: номера облікової картки платника податків/серії та номера паспорта.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, державний виконавець зобов`язаний здійснити всі необхідні дії для виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено які вимоги висуваються до оформлення виконавчих документів, зокрема: у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Оскільки виконавчий документ не відповідав вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» він був повернутий державним виконавцем без прийняття та виконання.

З урахуванням викладених обставин та положень Закону України «Про виконавче провадження» в діях державного виконавця не вбачається порушень, відтак скарга не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником було пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За змістом положень статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на день ухвалення рішення) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів заяви та провадження №757/56104/19-ц рішення у справі ухвалено у 2009 році. Того ж року стягувачу видано виконавчий лист, разом з тим, заяву про примусове виконання рішення стягувачем подано у вересні 2019 року, через 10 років.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 18, 37 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії посадових осіб Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків та порушення вимог діючого законодавства України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Матійчук Г.О.