Справа № 368/1750/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2019 р. . Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Качанюк Ольги Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

В скарзі ОСОБА_1 вказав, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.12.2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на його користь 48495,14 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди , а також у відшкодування судових витрат 606,97 грн. за сплату судового збору і 2150 грн. за сплату послуг спеціаліста по визначені вартості спричиненої шкоди.

19.01.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №368/1546/14-ц, виданого вказаним судом, але рішення суду не виконано , незважаючи на те, що пройшов значний час і боржник має майно. Також на його звернення про надання інформації з питань примусового виконання він відповіді не отримав.

Тому просив суд зобов'язати Кагарлицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомити його про виконання виконавчого листа у примусовому порядку.

В судовому засіданні скаргу підтримав.

Боржник ОСОБА_3 не з'явився в судове засідання і розгляд скарги проведено у його відсутність.

Державний виконавець скаргу не визнала і пояснила, що було виконано необхідні дії по виявленню майна боржника яке не було виявлене і тому 27.04.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та направлено постанову і виконавчий лист на адресу місця проживання стягувача за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлено , що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.12.2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь заявника 48495,14 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди , а також у відшкодування судових витрат 606,97 грн. за сплату судового збору і 2150 грн. за сплату послуг спеціаліста по визначені вартості спричиненої шкоди.

19.01.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №368/1546/14-ц, виданого вказаним судом, але рішення суду не виконано . Державним виконавцем було виконано необхідні дії по виявленню майна боржника яке не було виявлене і тому 27.04.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до положень ст.47 ч.1 п.5,50 ЗУ « Про виконавче провадження» та направлено постанову і виконавчий лист на адресу місця проживання стягувача за адресою АДРЕСА_1 і заявник підтвердив в судовому засіданні, що дійсно був зареєстрований за вказаною адресою, але на час винесення вказаної постанови вирішувалось питання про зміну місця його проживання, але він не отримав вказаних документів.

Відповідно до ст.47 ч.1 п.7 ЗУ « Про виконавче провадження» , що діяла на час винесення постанови державним виконавцем виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ст.82 ч.1 ЗУ « Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо

підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Так як заявник не оскаржує постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.04.2016 року і надано докази про направлення постанови і виконавчого листа на адресу місця проживання стягувача, але заявник не отримав вказані документи з незалежних від державного виконавця причин і заявником не надано доказів, що він витребував інформацію у державного виконавця, то судом встановлено, що дії державного виконавця є правомірними і в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.450,451 ЦПК України, ст.ст. 47, 82 ч.1 ЗУ « Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

У задоволенні скарги відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273, 354 ЦПК України

Повний текст ухвали складено 14.01.2019 року

С Cуддя:В.І.Кириченко