Справа № 361/6853/19
Провадження № 4-с/361/65/19
У Х В А Л А

23 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Сарбєй А.С., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари скаргу ТОВ «КИЇВОБЛГАЗЗБУТ» на неправомірні дії заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л. на постанову про закінчення виконавчого провадження № 52202171, стягувач ОСОБА_1 ,

встановив:

Заявник, який є боржником у виконавчому провадженні, в своїй скарзі просить визнати дії заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л., вчинені нею як державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження № 52202171, незаконними та скасувати постанову від 17.09.2019р. про закінчення виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що виконавцем не було встановлено дійсні обставини і причини невиконання боржником рішення суду, і не взято до уваги, що у боржника були поважні причини, які об`єктивно перешкоджали виконанню рішення, що боржник не мав об`єктивно можливості (не порушуючи приписів закону) укласти з стягувачем договір на постачання природнього газу споживачу, оскільки за вимогами закону, що регулює дані питання, встановлено чітку процедуру укладення таких договорів, і договір, який зобов`язаний укласти боржник-заявник даної скарги, є другим у послідовності укладення договорів і може бути укладений лише після того, як буде укладений перший договір між споживачем (стягувачем у даному випадку) і оператором розподільчих систем (у даному випадку Київоблгаз), а такий договір не був укладений незалежно від заявника, тому виконати рішення суду заявник міг і мав право укласти договір з позивачем лише після укладення договору між споживачем і іншим відповідачем у даній цивільній справі (Київоблгаз), і що у подальшому він, боржник, рішення виконав, оскільки стягувач уклала перший договір з оператором (Київоблгаз) в листопаді 2019 і потім звернулась до заявника 27.11.2019 за укладенням другого договору, і тоді ж, 27.11.2019р., заявник уклав договір з стягувачем, тобто рішення виконав повністю і добровільно. На думку заявника виконавець, перш ніж робити висновки про те, що боржник ухилився від виконання рішення, і перш ніж виносити постанову про закінчення виконавчого провадження з даної підстави та надсилати до правоохоронних органів подання про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника, мав би пересвідчитись у тому, що боржник не має поважних причин, які перешкодили йому виконати рішення. Вважає, що оскаржуваною постановою і вказаними діями виконавця порушені права боржника. В даному ж випадку, отримавши 23.07.2019р. вимогу від виконавця щодо виконання рішення суду (укладення договору і надання виконавцю копії укладеного договору) заявник у письмовому вигляді повідомив виконавця про дійсні причини, що перешкоджають виконанню рішення суду і перешкоджають укладенню договору з стягувачем, наведені вище. Оскільки він добросовісно повідомив виконавця про поважні причини неукладення договору , і оскільки він як боржник у виконавчому провадженні не ухилявся від його виконання, маючи поважні і об`єктивні причини, то на думку заявника виконавець не мав підстав для закінчення виконавчого провадження і для подання про притягнення керівника до кримінальної відповідальності. Разом з тим, 24.09.2019р. заявник отримав від виконавця подання про притягнення до кримінальної відповідальності і постанову від 17.09.2019р. про закінчення виконавчого провадження. Дані дії виконавця вважає незаконними, оскільки статтею 63 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання боржником рішення без поважних причин виконавець на боржника накладає штраф і повторно встановлює строк виконання та повторно перевіряє виконання рішення, і лише у разі повторного невиконання без поважних причин має право надіслати повідомлення про кримінальне правопорушення. У даному ж випадку не було повторності і були поважні причини невиконання рішення, тому постанова незаконна і порушує права боржника, оскільки на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження було направлено подання до поліції.

Виконавець (заступник начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві) Городенська Е.Л. з скаргою не погодилась і суду пояснила, що її дії при винесенні постанови 17.09.2019 про закінчення виконавчого провадження та направлення повідомлення до поліції відповідали вимогам ст.63 Закону «Про виконавче провадження», є правомірними; зокрема, виконавче провадження було відкрите ще у 2016 році і у встановлений у постанові про відкриття ВП строк для виконання рішення боржник рішення не виконав, тому її вимога про виконання рішення була повторною вимогою і встановленням повторного строку для виконання рішення боржником; у наданий повторний строк боржник рішення не виконав без поважних причин, тому нею було відправлено подання в поліцію про ухилення боржника від виконання судового рішення, яке не може бути виконане без участі боржника, і винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець вважає, що причини невиконання рішення, на які посилається боржник, не є поважними, оскільки боржник не проявляв жодної ініціативи до виконання рішення, зокрема, боржник не був позбавлений права звернутись до суду для вирішення питання щодо неможливості виконання рішення, роз`яснення рішення чи зміни порядку виконання; також просила врахувати, що рішення не виконувалось боржником з 2016року, тобто тривалий час, і це є достатнім для висновку про ухилення боржника від його виконання. Вважає, що саме вжиття таких заходів і спонукало боржника у подальшому до виконання рішення, що сталось у листопаді 2019р.

Стягувач не з,явився, будучи повідомленим належним чином. Неявка стягувача не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Оскаржуваною постановою є:

Постанова заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л. у виконавчому провадженні № 52202171, датована 17.09.2019р., про закінчення виконавчого провадження з підстав ст.63 Закону (невиконання рішення боржником).

З наданих доказів і пояснень заявника та виконавця встановлено такі обставини:

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.02.2016р. в цивільній справі № 361/5981/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київобгаз» та ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» про зобов`язання укласти договір та вчинити певні дії, позов в цій частині задоволено, зобов`язано обох відповідачів ПАТ «Київобгаз» та ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» укласти з ОСОБА_1 договори на постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

12.09.2016 р. стягувач ОСОБА_1 звернулась з двома виконавчими листами до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві для примусового виконання рішення 361/5981/15-ц.: про стягнення з ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 121,80 грн. та про зобов`язання укласти договір на постачання природного газу до належного їй нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

24.11.2016р. ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» виконало рішення в частині стягнення суми і сплатило на користь ОСОБА_1 борг 121,80 грн. і повідомило Подільський районний відділ ДВС про виконання рішення в цій частині.

12.04.2018р. Подільським районним відділом державної виконавчої служби м.Київ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52201884 (про стягнення).

Постановою від 14.09.2016р Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва відкрито виконавче провадження № 52202171.

В даній постанові боржнику ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» пропонувалось виконати рішення суду в частині зобов`язання укласти договір на постачання природного газу.

10.07.2019р. виконавець у ВП №52202171 направив боржнику вимогу виконати рішення суду до 20.07.2019р. та надати копію договору на постачання природного газу, у разі невиконання - виконати рішення у зазначений у вимозі строк.

23.07.2019р. боржник отримав дану вимогу виконавця від 10.07.2019р.

01.08.2019р. (у встановлений строк) боржник направив до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ письмові пояснення № 417-Сл-11475-0819 про неможливість виконати рішення суду з поважних причин, та пояснив причини.

(пояснення отримані відділом ДВС 12.08.2019 р.).

Постановою заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л. у виконавчому провадженні № 52202171, датованою 02.09.2019р., стягнуто з ТОВ «Київоблгаз Збут» виконавчий збір в розмірі 16692,00 грн.;

Постановою заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л. у виконавчому провадженні № 52202171, датованою 02.09.2019р., накладено на боржника штраф в розмірі 5100,00 грн.

Постановою заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Городенської Е.Л. у виконавчому провадженні № 52202171, датованою 17.09.2019р., закінчено виконавче провадження з підстав,п передбачених статтею 63 Закону «Про виконавче провадження» (оскільки не виконано рішення суду). в постанові зазначено, що станом на 17.09.2019р. боржником рішення суду не виконане. Рішення не може бути виконане без участі боржника. В постанові зазначено, що 17.09.2019р. виконавцем направлено подання до поліції про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за невиконання рішення суду.

17.09.2019р. виконавцем складено акт про те, що постановою від 2.09.2019р. про накладення штрафу боржнику надано 10 робочих днів для виконання рішення, однак станом на 17.09.2019р. будь-яка інформація щодо виконання рішення боржником не надана.

17.09.2019р. виконавцем направлено подання до поліції про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб за невиконання рішення суду.

Згідно заяви і розписки боржник з виконавчим провадженням ознайомився 17.09.2019р.

Скарга подана 27.09.2019р., тобто заявником строк оскарження постанови не пропущено і скарга підлягає розгляду по суті.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.10 закону «Про виконавче провадження (далі закону) ч.1. Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст.13 закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.19 закону (права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження), ч.5 - боржник зобов`язаний: зокрема, 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно ст.63 закону (Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення), - ч.1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону (строк для добровільного виконання рішення), перевіряє виконання рішення боржником. ч.2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів, та попередження про кримінальну відповідальність. ч.3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Боржник у наданих ним виконавцю письмових поясненнях, і заявник (боржник) у судовому засіданні послались на такі причини невиконання рішення про укладення договору з споживачем:

ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» в своїй господарській діяльності діє в межах чинного законодавства та керується ЗУ «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015 р., постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., якою затверджено Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1382/27827, Кодексом газорозподільної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р., Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 р., Типовим договором постачання природного газу для потреб побутових споживачів, затверджений постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015, Типовим договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, затверджений постановою НКРЕКП № 2501 від 30.09.2015. Відповідно до ст.37 ЗУ «Про ринок природного газу» Оператор газорозподільної системи (ПАТ «Київоблгаз») відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах та провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається НКРЕКП. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Ст.12 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачає, що постачання природного газу споживачам здійснюється на підставі типового договору постачання природного газу, що затверджується Регулятором (НКРЕКП) та оприлюднюється в установленому порядку. Згідно ЗУ «Про ринок природного газу», Правилам постачання природного газу та Типовим договір постачання природного газу обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ (ПАТ «Київоблгаз») договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. Відповідно до п.1 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, п.2.2 Типового договору постачання природного газу ТОВ «Київоблгаз Збут» має право укласти договір тільки при наявності у споживача укладеного договору розподілу природного газу з оператором (ПАТ «Київоблгаз»).

Заявник посилався на те, що договір розподілу природного газу між ПАТ «Київоблгаз» (інший відповідач у цивільній справі) та стягувачем ОСОБА_1 до належного їй нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на той момент ще не був укладений, тому він не міг і не мав права за законом укладати договір з споживачем. Заявник також зазначив, що такий договір (договір про розподіл природного газу між оператором газорозподільчих систем ПАТ «Київоблгаз» та стягувачем ОСОБА_1 - ОСОБА_1 принесла заявнику в листопаді 2019р., і тому він, боржник , невідкладно уклав договір на постачання газу споживачу ОСОБА_1 , тобто рішення виконав без примусу і одразу, як тільки відпала вказана ним причина не уклаедння договору раніше.

У даному випадку суд дійшов висновку, що вказані боржником об`єктивні і від нього незалежні причини неукладення договору можуть розглядатись як причини поважні, які не залежали від його власного волевиявлення та унеможливили виконання судового рішення у спосіб укладення договору у відповідності до всіх приписів закону. Суд не вбачає ухилення боржника, як його свідомого вибору і умислу на невиконання рішення.

У постанові Верховного Суду від 10.09.2019 р. у справі № 0840/3476/18: Верховний суд зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.».

Суд виходить з того, що повідомлення про поважну причину і доведення поважної причини у даному випадку покладається на боржника. Даний обов`язок боржник виконав і повідомив виконавця про причини невиконання ним рішення, які на його думку були поважними.

У такому разі вже обов`язком виконавця стало перевірити вказану боржником причину на її наявність з метою її підтвердження або спростування, і саме від наслідків такої перевірки та встановлення дійсних причин невиконання боржником рішення, залежатимуть подальші дії виконавця, зокрема або прийняття рішення про застосування положень ст.63 закону, наведених вище, або у протилежному випадку (при наявності поважних причин невиконання боржником судового рішення) вчинення інших необхідних виконавчих дій, які б були спрямовані на виконання рішення. При цьому суд виходить і з того, що ЦПК України і закон «Про виконавче провадження» не лише покладають на боржника обов`язок виконати рішення, а і покладають на виконавця певні обов`язки та надають йому певні права, мета яких є досягнення основної цілі виконавчого провадження: на виконання судового рішення.

Для застосування наведених приписів статті 63 закону про виконавче провадження (надіслання виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з даної підстави), має бути встановлена сукупність таких обставин:

- боржник не виконав рішення у наданий строк без поважних причин;

- встановлено, що поважні причини невиконання рішення відсутні;

- на боржника накладено штраф за невиконання рішення без поважних причин і йому встановлено повторно строк виконання рішення;

- боржника попереджено про кримінальну відповідальність;

- боржник не виконав рішення у цей повторно наданий строк без поважних причин;

- встановлено, що поважні причини невиконання рішення відсутні.

Таким чином, визначальною є наявність або відсутність у боржника поважних причин, які б ускладнили або унеможливили виконання ним судового рішення. Відсутність поважної причини є обов`язковою як для накладення штрафу на боржника, так і для направлення повідомлення в поліцію і подальшого притягнення боржника (керівника) до кримінальної відповідальності за ухилення від виконання судового рішення. Єдиною підставою для закінчення виконавчого провадження з підстав, зазначених у ст. 63 закону (тобто закінчення ВП не у зв`язку з виконанням рішення, а з підстав неможливості його виконання) є факт невиконання боржником рішення при відсутності у нього поважних причин, тобто умисна бездіяльність боржника (або його дії, спрямовані на уникнення виконання рішення чи перешкода у виконанні рішення) та свідоме ухилення від обов`язку виконати судове рішення

У даному ж випадку боржник повідомив про причину невиконання ним рішення, і така причина на думку суду є поважною та такою, що не може вказувати на свідоме ухилення боржника від виконання рішення, а вказує на дійсні існуючі перешкоди на шляху виконання рішення саме у вказаний період. Дані обставини виконавець не врахував, не дотримався приписів статті 63 закону і дійшов передчасного висновку про невиконання боржником рішення без поважних причин і як наслідок прийняв передчасне і необґрунтоване рішення про закінчення виконавчого провадження на даному етапі виконання рішення і , зокрема, про закінчення виконавчого провадження саме за статтею 63 закону. Таке рішення не відповідає приписам ст.63, оскільки відсутня обов`язкова повна сукупність всіх чинників, зазначених у даній нормі закону.

Той факт, що боржник не звертався до суду за роз`ясненням рішення чи встановленням нового способу та порядку його виконання, - не означає відсутність у нього поважної причини невиконання рішення чи його ухилення від виконання рішення.

Також суд звертає увагу, що в самій постанові про закінчення виконавчого провадження не вказано конкретні обставини невиконання боржником судового рішення, не надано аналіз причин, вказаних боржником, відсутній висновок про те, що виконавцем вказані причини визнані неповажним, а зазначено лише про сам факт невиконання рішення.

Таким чином, виконавець (заступник начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві) Городенська Е.Л., оскаржувану постанову у виконавчому провадженню № 52202171 винесла необґрунтовано, лише за формальними ознаками, і передчасно закінчила виконавче провадження. Тому така постанова має бути скасована як незаконна.

Скарга в цій частині обгрунтована і підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд враховує, що на даний час рішення боржником виконане, і відповідно є підстави для закінчення виконавчого провадження саме з підстав виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.39 Закону «Про виконавче провадження» - виконавче провадження підлягає закінченню у разі: зокрема, п.9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Згідно ч.2 ст.39 закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно ч.1 ст.41 закону - у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувану визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 2. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Статтею 447 ЦПК передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржити дії/ бездіяльність та рішення виконавця, якими порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд вважає, що сам факт закінчення виконавчого провадження відповідає дійсним обставинам (враховуючи конкретні обставини на даний час і те, що на даний час рішення вже виконане). Разом з тим, враховуючи ту підставу, з якої виконавче провадження було закінчене у даному випадку, суд погоджується з боржником у тому, що закінчення виконавчого провадження за вказаною підставою є порушенням його прав (як нереабілітуюча його). Боржник, виконавши рішення суду, вправі вимагати закінчення виконавчого провадження саме з підстав його виконання.

Враховуючи, що судом встановлено факт виконання рішення (пояснення боржника, проти яких виконавець не заперечував і фактично визнав даний факт), - що є достатнім для цілей розгляду даної скарги як підтвердження відсутності ухилення боржника від виконання рішення, але суду не надано відповідних документів на підтвердження виконання рішення і дати його виконання, то для того, щоб суд міг зробити безумовний висновок про те, що рішення виконано і що воно виконано належним чином і остаточно, - суд вказану скаргу задовольняє частково, скасовує оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження в частині зазначених підстав, передбачених ст.63 Закону «Про виконавче провадження», і покладає на боржника обов`язок подати виконавцю документи на підтвердження виконання судового рішення, а на виконавця - обов`язок відновити виконавче провадження, і з урахуванням поданих боржником документів вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з відповідних підстав.

Керуючись ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ «Київоблгаз Збут» задовольнити частково;

визнати протиправною та скасувати постанову від 17.09.2019р. заступника начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городенської Е.Л. про закінчення виконавчого провадження з підстав , передбачених статтею 63 Закону «Про виконавче провадження» - з підстав невиконання рішення боржником;

зобов`язати заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городенську Е.Л. (а при її відсутності іншу визначену відповідальну особу) відновити виконавче провадження у зв`язку зі касуванням постанови від 17.09.2019р. і з урахуванням поданих боржником документів вирішити питання про можливість закінчення виконавчого провадження з відповідних підстав.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня складення повної ухвали. У разі, якщо ухвалу не буде вручено в день її складення учасник справи має право на поновлення строку оскарження, якщо подасть апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повна ухвала виготовлена 26.12.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова