КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/686/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_4 Зазначила, що з 12 червня 2009 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, від якого вони мають спільну дочку ОСОБА_5. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2010 року встановлено факт проживання однією сім'єю її та ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу за період з 15 січня 2006 року по 12 червня 2009 року. До 09 березня 2010 року ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. З 11 червня 2010 року ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Останній раз вона спілкувалась з ОСОБА_4 восени 2010 року, а в подальошму не має ніяких відомостей про його місце перебування. Ніхто з родичів та знайомих не зустрічав та не спілкувався з ОСОБА_4 вже близько п'яти років. Необхідність оголошення ОСОБА_6 померлим заявниця обґрунтовує бажанням оформити спадщину на неповнолітню дочку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визнати померлим ОСОБА_4 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставини, що мають значення для справи. Вважає необґрунтованим висновок суду про недостатність доказів, які вказують на ймовірну смерть ОСОБА_6 Суд не врахував покази свідків та наявні в справі письмові докази, яким підтверджено, що ОСОБА_4 відсутній в місці постійного проживання понад вісім років, з 2010 року з ним втрачений зв'язок, встановити його місцезнаходження не можливо. Перед зникненням ОСОБА_4 надходили погрози життю, а з 2010 року здійснюється розшук ОСОБА_4 органами внутрішніх справ. У 2018 році батько ОСОБА_4 звернувся до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві з заявою про зникнення сина.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 червня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб. В шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилась дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15 листопада 2010 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу та поділ спільного майна подружжя, яким, зокрема, встановлено факт проживання сторін однією сім'єю без шлюбу за період з 15 січня 2006 року по 12 червня 2009 року.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_4, з 09 березня 2010 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. 09 березня 2010 року він був знятий з реєстраціїза вказаною адресою і з 11 червня 2010 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 також є боржником по кредитним договорами №1005-004/06Ф від 10 листопада 2006 року та №1006-010/07Р від 03 грудня 2007 року, укладеними із АКБ «Правекс-Банк», право вимоги за якими було відступлено ТОВ «ФК «Авістар». Заочними рішеннями Шевченківського районного суду м.Києва від 07 жовтня 2013 року і 23 жовтня 2013 року з ОСОБА_6 на користь ПАТ &qu з;Правекс Банк &q? к; стягнуто заборгованість у сумах 1343854, 46 грн. і 1418805,46 грн.

09 вересня 2010 року ОСОБА_4 звертався до Шевченківського РУГУ МВС України заявою про злочин у зв'язку із тим, що 03 вересня 2010 року невідома особа погрожувала йому розправою.

08 жовтня 2010 року о/у Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві було винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за ст. 129 КК України відповідно до п. 2 ст. 6 КПК України.

В ході перевірки було встановлено, що відносно ОСОБА_4 СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу № 10-21705 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та останній з 06 жовтня 2010 року по даний час перебуває у розшуку.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_3 про оголошення ОСОБА_4 померлим.

Колегія суддів не убачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Обставини відсутності відомостей про місце перебування фізичної особи у місці її постійного проживання, а також обставини втрати зв'язку з особою за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, підлягають доведенню належними та допустимими доказами.

При розгляді справ даної категорії слід з'ясувати, чи не є відсутність особи умисною, тобто чи не скривається вона від правоохоронних органів з метою уникнути відповідальності, чи не знаходиться вона в розшуку тощо.

Заявниця ОСОБА_3 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б давали достатні підстави для задоволення вимог про визнання ОСОБА_4 померлим, а тому суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, як такі, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Порушуючи питання про оголошення ОСОБА_6 померлим заявниція не забезпечила надання письмових доказів, які містять інформацію щодо останнього місцезнаходження ОСОБА_4, його роду занять, обставин за яких було втрачено з ним зв'язок, інформацію щодо перетину ОСОБА_4 кордону.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 має непогашену заборгованість за кредитними договорами і перебуває у розшуку з 2010 року рамках кримінального провадження щодо нього за ч. 4 ст. 190 КК України.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів із заявою про розшук сина лише в 2018 році, тобто під час розгляду судом справи за заявою ОСОБА_6

З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2010 року ОСОБА_4 звертався з заявою до Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві про погрозу йому з боку невідомих осіб, зазначаючи адрес свого проживання:АДРЕСА_2. Оперуповноваженим ВКР Оболонського РУ ГУ МВС України у м.Києві 07 жовтня 2010 року складений рапорт, що при відвідуванні з метою опитування вказаної ОСОБА_4 у заяві адреси його проживання встановлено, що там знаходиться офіс ТОВ &quвс;Брама&q?, ;. (а.с.133,135).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 ухвалено з урахуванням всіх встановлених обставин по справі, а також з належною оцінкою у сукупності всіх досліджених доказів, а тому підстав для його скасування судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.