КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/6650/19
УХВАЛА

27.12.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з посиланням на ст.ст. 1046-1049 ЦК України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його ОСОБА_1 користь заборгованість за договором позики (розписки) у розмірі 31 500 доларів США 00 центів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Так, на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси було направлено запит до відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо повідомлення місця реєстрації відповідача - ОСОБА_2 .

Згідно відповіді відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Разом з тим, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, а саме з ухвал слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси у справах №520/7903/19 та №947/26698/19 вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла за адресою власного мешкання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ст.ст. 25, 30 ЦК України, ст.46-48 ЦПК України позов може бути поданий лише до особи (відповідача), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність.

У зв`язку з тим, що відповідач помер, припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність (здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки).

Оскільки боржник до якого пред`явлені позовні вимоги помер, тому зобов`язання між ним та позивачем припинились.

Зважаючи на це, а також те, що смерть відповідача мала місце до пред`явлення даного позову до суду, останній не набув цивільної процесуальної правоздатності у даному цивільному процесі, тобто не був стороною у даній справі на момент смерті.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст. 55 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Згідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, відповідно до положень статей 25, 30 ЦПК України, статей 46-48 ЦПК України позов може бути поданий лише до особи, яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність.

Так, відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

З наведеного вбачається, що вказана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак номер після відкриття провадження у цивільній справі.

Тобто, правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливо в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у ньому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва. процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, с порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається, зокрема статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що у Кодексі визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

При цьому, якщо фізична особа - відповідач у справі помер до подання позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, позивач повинен подати позов безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

В порядку ст. 1281 ЦК України кредитор має право пред`явити вимоги до спадкоємців померлого боржника. В даному випадку мають з`ясовуватись питання прийняття спадщини, наявності та вартості спадкового майна, тощо, однак правові підстави заявленого до спадкоємців померлого позову будуть іншими, а тому, підстави для відкритті провадження у даній справі відсутні.

Отже, відповідач на момент звернення з позовом помер, а спірні відносини не допускають правонаступництва, оскільки позов до спадкоємців, у разі їх наявності, може бути заявлений з інших підстав, а саме відповідно до ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

Вказані обставини свідчать про відсутність передумов відкриття провадження в справі за заявленим позовом та являються підставою для відмови у відкритті провадження у справі, на підставі вимог п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду у справах №183/4229/14, № 489/4072/16-ц, № 331/7115/15-ц, № 183/303/16, тощо.

Між тим, суд роз`яснює, що захист прав позивача може здійснюватись шляхом пред`явлення позову за тими ж вимогами шляхом подання позову до спадкоємців померлого.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження у справі № 947/30416/19 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Петренко В. С.