Справа № 322/1093/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Блажко О.П.

з участю відповідача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів ОСОБА_2, про виселення з житлового будинку,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися з позовом до суду, в якому вказували, що вони являються власниками житлового будинку, розташованого по вул. Шкільній, 22 в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області. В даному будинку зареєстрована та проживає їх матір ОСОБА_2, а також проживає без реєстрації її колишній співмешканець ОСОБА_1, з яким вона перебувала у цивільному шлюбі. ОСОБА_2 не бажає підтримувати відносини з відповідачем, цивільний шлюб між ними припинено внаслідок того, що відповідач зловживає спиртними напоями, після чого вчиняє п'яні дебоші та сварки, руйнує та пошкоджує їх майно, в результаті чого постійно викликаються працівники поліції. Відповідач, не зважаючи на їх претензії та прохання покинути житловий будинок, залишається проживати в будинку. Він продовжує випивати, вчиняти сварки, руйнувати та пошкоджувати майно, що негативно впливає на всіх членів сім'ї. ОСОБА_2 постійно знаходиться в нервовому стані, що завдає шкоди її здоров'ю, телефонує їм, в зв'язку з чим їх сім'ї також знаходяться в постійній напрузі. Вони непокояться за життя та здоров'я матері, бо не знають чого можна очікувати від відповідача. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, користується їх майном і харчується за рахунок матері, чим завдає значних матеріальних збитків. Проживання разом з відповідачем є нестерпним. На їх прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється.

В позові позивачі просять суд виселити ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого по вул. Шкільній, 22 в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області у зв'язку із систематичним порушенням ним правил співжиття.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, в адресованих суду заявах просять справу розглядати у їх відсутність, позов підтримують.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов визнав, та пояснив, що він не заперечує проти виселення його із вищевказаного житлового будинку.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів, ОСОБА_2 позов підтримала та просила виселити відповідача із вищевказаного житлового будинку у зв'язку із систематичним порушенням ним правил співжиття.

Відповідачу роз'яснені наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 116 ЖК УРСР передбачено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Позивачі являються власниками вищевказаного будинку, і, крім того, доньками, особи, яка проживає у вказаному будинку, і відносно якої відповідачем систематично вчиняються протиправні дії.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином позивачі являються заінтересованими у виселенні відповідача з будинку особами, а тому вони вправі звертатися до суду із таким позовом.

За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані, і позов підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати, які складаються із оплати судового збору, в сумі 352 гривні 40 копійок, кожній.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Виселити ОСОБА_1з житлового будинку, розташованого по вул. Шкільній, 22 в с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати в сумі 352 гривні 40 копійок, кожній.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення у повному обсязі.

Рішення суду в повному обсязі складене 18 січня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш