Справа № 639/875/19
Провадження № 2/639/955/19
08 квітня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Труханович В. В.,
за участю секретаря - Кричевської В. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/875/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка інвалідів «Автомобіліст» про стягнення заборгованості за сплату комунальних платежів,
13.02.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «Автомобіліст», ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь 992,52 грн заборгованості з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та сплаченого судового збору в розмірі 176,20 грн, а разом - 1168,72 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 04.03.2009. Позивачеві на праві власності належить приміщення поверху № 1 зальною площею 43,8 кв. м, що розташована в житловому будинку № АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якою здійснює КП «Харківські теплові мережі». 09.12.2009 між ОСОБА_1, як орендодавцем, та ТОВ «Автомобіліст», в особі директора ОСОБА_2, ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», в особі директора ОСОБА_2, як орендарями, укладено договір найму (оренди) квартири АДРЕСА_2. Згідно п. 2.1 Договору, строк його дії - до 09.12.2014, пунктом 2.2 передбачено, що якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії жодна зі Сторін не заявить про його розірвання, то він вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Позивач зазначає, що оскільки жодна із сторін Договору не заявила про його розірвання, його було автоматично пролонговано до 09.12.2019, відповідачі дотепер продовжують займати та використовувати квартиру. 19.02.2010 між ОСОБА_1 з одного боку, ТОВ «Автомобіліст», ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст» з іншого боку, укладеного Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору найму (оренди) квартири від 09.12.2009, відповідно до якого сторони домовилися внести зміни до п. 3.4. Договору та викласти його в такій редакції: Плата за комунальні послуги не включена до сплати орендної плати. Позивач посилається на норми цивільного законодавства щодо обов'язку наймача своєчасно вносити плату за житло та комунальні послуги. Проте, зазначає позивач, відповідачами зобов'язання зі сплати за комунальні послуги не виконуються, у зв'язку з чим КП «Жилкомсервіс» подано до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, як власника квартири, заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 992,52 грн за період з 01.02.2016 по 01.11.2018 та сплату судового збору в розмірі 176,20 грн. 13.12.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова заяву КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Жилкомсервіс» вказану суму. Позивач вважає, що відповідачами, як наймачами, були порушені зобов'язання, взяті на себе за Договором найму (оренди) квартири, які полягають у несплаті за комунальні послуги. У зв'язку з чим позивач звернулася до суду.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено справу до розгляду (а.с. 24-25).
Представником позивача - адвокатом Розумною О. А., яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, 20.02.2019 подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, в якій також підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи(а.с. 27).
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі ТОВ «Автомобіліст» та ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з'явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відзив не подавали.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судовим розглядом встановлено, що, власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, за реєстровим № 335, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гнилицькою Т. В. 04.03.2009, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованою 02.02.2018 (а.с. 9-10).
09.12.2009 між ОСОБА_1, орендодавець з однієї сторони, та ТОВ «Автомобіліст» і ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», в особі ОСОБА_2, орендарі з іншої сторони, укладено договір найму (оренди) квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Лубковою О. В., зареєстрований в реєстрі за № 3351 (а.с. 11-12).
19.02.2010 між ОСОБА_1 орендодавець з однієї сторони, та ТОВ «Автомобіліст» і ТОВ «Спілка інвалідів «Автомобіліст», в особі ОСОБА_2, орендарі з іншої сторони, укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору найму (оренди) квартири від 09.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Лубковою О. В., зареєстрований в реєстрі за № 586, відповідно до якого сторони домовилися внести зміни до п. 3.4. Договору та викласти його в такій редакції: «Плата за комунальні послуги не включена до сплати орендної плати» (а.с. 13).
Згідно п. 2.1 Договору найму (оренди) квартири, строк його дії - до 09.12.2014 (а.с. 11-12).
Одночасно пунктом 2.2 вказаного Договору передбачено, що якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії жодна зі Сторін не заявить про його розірвання, то він вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах (а.с. 11-12).
Оскільки жодна із сторін Договору не заявила про його розірвання, договір автоматично пролонговано до 09.12.2019.
Відповідачі дотепер продовжують займати та використовувати вказану квартиру, що також вбачається з Акту обстеження системи теплопостачання об'єкту, складеного КП «Харківські теплові мережі» 15.02.2018 (а.с. 16).
Проте, відповідачами зобов'язання зі сплати за комунальні послуги не виконуються, у зв'язку з чим Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» подано до Жовтневого районного суду м. Харкова заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, як власника вказаної вище квартири, заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 992,52 грн за період з 01.02.2016 по 01.11.2018.
Так, 13.12.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_5, в розмірі 992,52 грн та судовий збір в розмірі 176,20 грн (а.с. 14).
Вказана заборгованість нарахована за період користування комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_5, з 01.02.2016 по 01.11.2018, що підтверджується наданою копією довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 15).
Позивач, посилається на те, що оскільки саме відповідачі є орендарями приміщення за адресою: АДРЕСА_5, то і плата за комунальні послуги, в тому числі надані КП «Жилкомсервіс», повинна здійснюватися саме відповідачами. А, оскільки, вищевказаним судовим наказом від 13.12.2018 з ОСОБА_1, як власника зазначеного приміщення, стягнуто заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та судовий збір в загальному розмірі 1168,72 грн, то ці кошти мають бути сплачені відповідачами на її користь.
Виходячи з викладеного, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Плата за комунальні послуги, відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.
Статтями 67, 68 ЖК України, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов'язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов'язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.
Суд вважає, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, відповідачі ж, які повідомлені про розгляд справи належним чином, та які отримали копії позову і ухвалу про відкриття провадження з роз'ясненнями прав та обов'язків учасників процесу, своїм правом на подання відзиву не скористалися, жодних заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження суду не надали.
Так, аналізуючи обставини справи, дослідивши надані по справі докази, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн - по 384,20 грн з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 625, 815 Цивільного кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка інвалідів «Автомобіліст» про стягнення заборгованості за сплату комунальних платежів - задовольнити.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спілка інвалідів «Автомобіліст» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1168 (одна тисяча сто шістдесят вісім) грн 72 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідачі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомобіліст», , місцезнаходження: 61036, м. Харків, вул. Енергетична, буд. 9-А;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спілка інвалідів Автомобіліст», , місцезнаходження: 61036, м. Харків, вул. Енергетична, буд. 6, кв. 8.

Повне рішення складено 08.04.2019.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя В. В. Труханович