РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого-судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 центру

підвищення кваліфікації персоналу Державної

кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 центру підвищення кваліфі-кації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

встановив:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в ході судового розгляду адміністративної справи № 822/143/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України у відкритому судовому засіданні представником відповідача була поширена недостовірна, негативна інформація, яка містилась у колективній заяві працівників ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017, у якій зазначено: ОСОБА_1, який будучи на займаній посаді вчиняє ряд неправомірних діянь, а саме:

- нецензурно звертається до перемінного складу центру;

- безпідставно з власних амбіцій виганяє слухачів з занять та принижує їх-ню гідність перед колегами;

- вчиняв сексуальні домагання до слухачок центру за здачу іспитів та хороших оцінок;

- бере хабарі за здачу іспитів з своєї дисципліни з слухачів;

- неодноразово був помічений в розпиті алкогольних напоїв на території навчального закладу та поза його межами;

- щодо даної особи нещодавно було відкрито кримінальне провадження за побиття людей в громадському місці;

- конфліктує з більшістю працівників центру виражається в їх бік нецензурною лексикою;

- після проведення службового розслідування відносно нього, яке на нашу думку було проведено об'єктивно та чесно ОСОБА_1 почав давати неправдиві свідчення на працівників центру у засоби масової інформації дестабілізуючи цим навчальний заклад;

- агресивно та неадекватно реагує на зауваження керівництва та своїх колег щодо його поведінки.

Позивач просить визнати недостовірною інформацію наступного змісту щодо ОСОБА_1, який будучи на займаній посаді вчиняє ряд непра-вомірних діянь, а саме:

- нецензурно звертається до перемінного складу центру;

- безпідставно з власних амбіцій виганяє слухачів з занять та принижує їхню гідність перед колегами;

- вчиняв сексуальні домагання до слухачок центру за здачу іспитів та хороших оцінок;

- бере хабарі за здачу іспитів з своєї дисципліни з слухачів;

- неодноразово був помічений в розпиті алкогольних напоїв на території навчального закладу та поза його межами;

- щодо даної особи нещодавно було відкрито кримінальне провадження за побиття людей в громадському місці;

- конфліктує з більшістю працівників центру виражається в їх бік нецензурною лексикою;

- після проведення службового розслідування відносно нього, яке на нашу думку було проведено об'єктивно та чесно ОСОБА_1 почав давати неправдиві свідчення на працівників центру у засоби масової інформації дестабілізуючи цим навчальний заклад;

- агресивно та неадекватно реагує на зауваження керівництва та своїх колег щодо його поведінки.

Також просить зобовязати ОСОБА_3 центр підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби спростувати зазначену ін-формації шляхом оголошення резолютивної частини даного рішення колективу ОСОБА_3 центру не пізніше, ніж через 10 днів після набрання рішенням суду законної сили, стягнути з ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби 74 000 грн. моральної шко-ди та сплачений судовий збір.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні ви-моги.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнала та пояснила, що заява працівників ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017 є реалізацією ними конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширенням недостовірної інформації.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прихо-дить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що в ході судового розгляду адміністративної справи №822/143/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідачем в якості доказу було подано заяву працівників ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017, у якій зазначено: ОСОБА_1, який будучи на займаній посаді вчиняє ряд неправомірних діянь, а саме:

- нецензурно звертається до перемінного складу центру;

- безпідставно з власних амбіцій виганяє слухачів з занять та принижує їх-ню гідність перед колегами;

- вчиняв сексуальні домагання до слухачок центру за здачу іспитів та хороших оцінок;

- бере хабарі за здачу іспитів з своєї дисципліни з слухачів;

- неодноразово був помічений в розпиті алкогольних напоїв на території навчального закладу та поза його межами;

- щодо даної особи нещодавно було відкрито кримінальне провадження за побиття людей в громадському місці;

- конфліктує з більшістю працівників центру виражається в їх бік нецензурною лексикою;

- після проведення службового розслідування відносно нього, яке на нашу думку було проведено об'єктивно та чесно ОСОБА_1 почав давати неправдиві свідчення на працівників центру у засоби масової інформації дестабілізуючи цим навчальний заклад;

- агресивно та неадекватно реагує на зауваження керівництва та своїх колег щодо його поведінки.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За роз'ясненнями п.п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або ви-кладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона факти-чним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бу-ти притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не

можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огля-ду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гід-ність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з ме-тою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непри-стойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути по-кладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Кон-ституції України є частиною національного законодавства, і гарантовано ст. 34 Конституції України.

Твердження, які просить визнати позивач, як такі що не відповідають дійс-ності та ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, суд розцінює як оціночні судження. Також судом звертається увага на те, що своїм листом від 09.10.2017 року працівники ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України у відповідності до ст. 40 Конституції України скористались своїм правом звернення до Заступника Міністра юстиції України та начальника ОСОБА_3 центру з метою переві-рки та вжиття заходів щодо припинення порушень законності на їх думку, а тому таке звернення не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь та гідність позивача та було розцінене відповідачем як один із доказів по адмініс-тративній справі №822/143/18.

Враховуючи наведене, суд вважає, що немає фактів, які б доводили, що зазначені вище твердження, які були зазначенні у колективному зверненні працівників ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України від 09.10.2017 року та які були пошире-ні представником ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України в ході розгляду справи №822/143/18 є цілеспрямованими діями на приниження честі, гідності чи ділової репутації позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Розяснити позивачу, що він вправі скористатись наданим йому ч. 1 ст. 277 ЦК України правом на відповідь з метою обґрунтування безпідставності поши-рених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 81, 258-273 ЦПК України, ч.ч.1, 3 ст. 277 ЦК України, ст.30 Закону України «Про інформацію», суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 центру підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шко-ди - відмовити.

На рішення, через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути пода-на апеляційна скарга протягом 30 днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О.М. Палінчак