Дата документу 24.12.2019 Справа № 316/2322/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2322/14-ц
Провадження №22-ц/807/3834/19
Головуючий в 1-й інстанції - Бульба О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
СекретарОстащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 жовтня 2019 року, постановлену у м. Енергодар у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум», заінтересовані особи Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 р. до суду з заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» про заміну сторони виконавчого провадження в якій, сторона заявника зазначає, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.11.2014 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ідентифікаційний код: 14359319) заборгованість за договором кредиту №R6В від 11.11.2013 р. в розмірі 60317 грн. 40 коп., вирішено питання про сплату судового збору. 24.11.2014 р. Енергодарським міським судом Запорізької області видано виконавчий лист на примусове виконання рішення від 11.11.2014 р. 15.12.2017 р. між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №1512 і 7нв, згідно з яким, в тому числі, відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №R6В від 11.11.2013 р., який був укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 26.12.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №151217нв, відповідно до якого, в тому числі, відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором №R6В від 11.11.2013 р. укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 . На підставі викладеного заявник просив, замінити сторону виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором №R6В від 11.11.2013 р. та замість стягувача: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», вказати стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» (місцезнаходження: 03058, м.Київ, вул.Леваневського, 9, кв.137, ідентифікаційний код: 41780855).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 жовтня 2019 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум», заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заявлених вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов`язанні, а відмова у задоволенні заяви позбавляє заявника реальної можливості на захист свого права та повернення боргу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/2322/14-ц, провадження №2/316/1043/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, по якій 11.11.2014 р. Енергодарським міським судом Запорізької області було винесено рішення, резолютивною частиною якого визначено: «Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (МФО 321767, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк», ) заборгованість за кредитним договором № R6B від 11.11.2013 року у розмірі 60317,40 грн., яка складається: сума боргу за кредитом - 48752,22 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1040,25 грн.; сума боргу за комісійною винагородою - 4720,81 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 408,31 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3311,10 грн.; пеня за несвоєчасне повернення комісійної винагороди - 2084,71 грн. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (МФО 321767, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «ВТБ Банк», ) судовий збір у сумі 603,17 грн.» (а.с.59-59зворот).

На підставі клопотання про видачу копії рішення та виконавчого листа від ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.62) Енергодарським міським судом Запорізької області 25.12.2014 року були направлені на адресу ПАТ «ВТБ Банк» копія рішення суду та 2 виконавчі листи (а.с.65), які були отримані ПАТ «ВТБ Банк» (а.с.65).

З наданих стороною заявника Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №151217нв від 15.12.2017 р. (а.с.75-77) та Витягу із Реєстру прав вимоги №1 за даним договором (а.с.78), Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №151217нв від 26.12.2017 р. (а.с.79-81) та Витягу із Реєстру прав вимоги №1 за даним договором (а.с.82), встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» 15.12.2017 р. відступило право грошової вимоги за Кредитним договором №R6В від 11.11.2013 р., який був предметом розгляду по справі №316/2322/14-ц, на користь ТОВ «ФК «Профкапітал», який, у свою чергу, 26.12.2017 р. відступив право грошової вимоги за зазначеним Кредитним договором на користь ТОВ «КА «Пактум», тобто заявника по справі.

Супроводжувальним листом вих. №4434 від 29.03.2019 р. з Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов 04.04.2019 р виконавчий лист по справі №316/2322/14-ц та Постанова від 29.03.2019 р. старшого державного виконавця Єрмак Г.В. винесена у виконавчому провадженні №46796343 за виконавчим листом №316/2322/14-ц виданим Енергодарським міським судом 24.11.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 60317 грн. 40 коп., якою на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа №316/2322/14-ц у зв`язку з виконанням боржником фактично у повному обсязі з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження (а.с.71-71зворот).

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження по справі №316/2322/14-ц було закінчено, у зв`язку з фактичним його виконанням боржником ОСОБА_1 у повному обсязі, до часу звернення сторони заявника до суду з заявою, тому підстави для заміни сторони у виконавчому провадження відсутні.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 129, 1291 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч.ч.1,3 ст.431 ЦПК).

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно приписів пункту 13 розділу ІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. №512/5 та зареєстрованої в міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. №489/20802 із змінами, в редакції від 02.08.2019 р., чинній на час розгляду справи судом, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Постановою старшого державного виконавця Єрмак Г.В. від 29.03.2019 р. у виконавчому провадженні №46796343 за виконавчим листом №316/2322/14-ц виданим Енергодарським міським судом 24.11.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 60317 грн. 40 коп., закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням боржником фактично у повному обсязі виконавчого документу з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Тож суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих у відповідності із процесуальним законом, а наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» залишити без задоволення.

Ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 жовтня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 26 грудня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

Судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков