Справа № 278/3173/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства та спільно не проживають.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд розірвати зареєстрований між ним та відповідачем шлюб, судові витрати покласти на позивача.

У судове засідання сторони не з`явились.

До канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності; позивач підтримав позов, відповідач просила задовольнити позовні вимоги (а.с. 14, 16).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

19 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб сторін (а.с. 6).

Частиною 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК).

За змістом ч. 3 ст. 105 СК шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 СК передбачена можливість пред`явлення одним із подружжя позову про розірвання шлюбу.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК).

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, суд, з`ясувавши фактичні взаємини сторін та причини позову, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам сторін, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб сторін.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст.ст. 7, 112 СК, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати зареєстрований 19 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 1437).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік