Постанова

Іменем України

30 січня 2019 року

м. Київ

справа № 750/6516/16-ц

провадження № 61-24687св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Сокуренко Наталія Вікторівна,

відповідач -ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді

Логвіної Т. В. від 08 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року у складі колегії суддів:

Скрипки А. А., Лазіки Г. П., Шевченка В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12 вересня 2009 року між закритим акціонерними товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі -

ЗАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7 891,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення

12 вересня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30 вересня 2014 року.

ОСОБА_8 свої зобов'язання за кредитним договором від 12 вересня 2006 року не виконував, у зв'язку з чим станом на 25 вересня

2008 року утворилась заборгованість у розмірі 133 260,63 грн, з яких:

7 891,00 грн - заборгованість за кредитом; 41 849,15 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 83 520,84 грн - пеня.

Зазначав, що 27 листопада 2015 року на виконання вимог частини другої статті 1281 ЦК України ним було направлено претензію кредитора до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, на яку 05 січня 2016 року було отримано відповідь в якій зазначалося, що спадкоємцем померлого ОСОБА_8 є ОСОБА_3, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини.

16 лютого 2016 року ним було направлено ОСОБА_3 лист-претензію,

в якому воно пред'явило свої вимоги про сплату боргу за указаним кредитним договором, на яку останньою ніяких дій виконано не було.

Ураховуючи зазначене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за указаним кредитним договором у розмірі 133 260,63 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада

2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки, ОСОБА_3 не було отримано свідоцтва про право на спадщину за законом,

обсягу спадкового майна не встановлено, тому позовні вимоги

ПАТ КБ «ПриватБанк» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада

2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, відповідно до вимог статей 58, 59 ЦПК України щодо обсягу спадкового майна та його вартості, при цьому, ПАТ КБ «ПриватБанк», всупереч приписам статті 60 ЦПК України, не було надано належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції, тому правильними є висновки районного суду про необґрунтованість позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну № 750/6516/16-ц з Деснянського районного суду м. Чернігова.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 травня 2018 року справа надійшла з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 січня 2019 року справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні позову суди посилалися на те, що відповідно до інформації Першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 10 грудня 2015 року, до майна

ОСОБА_8 було заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Зазначало, що після відкриття спадщини, ОСОБА_3 заяву про відмову від спадщини в порядку статті 1273 ЦК України подано не було.

ОСОБА_3 не було надано доказів, а судом не було встановлено відсутність придбаного за кредитні кошти ОСОБА_8моторолера FOKUS 50.

Також зазначало, що судові рішення не містять посилань на інші докази,

які б підтверджували відсутність іншого майна, що належало померлому ОСОБА_8

Вважало, що відповідачем не доведено відсутність майна померлого ОСОБА_8, в тому числі придбаного та заставленого моторолера

FOKUS 50.

Відзив відповідачів на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 12 вересня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_8 отримав кредит у розмірі 7 891,00 грн із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 12 вересня 2008 року. Вказаний строковий кредит було отримано позичальником для повного розрахунку за товар - моторолер FOKUS 50 і сплати комісії банку та товариству з обмеженою відповідальністю «Приват Кредит» за консультативні послуги (а.с. 5).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2014 року змінено. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2006 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 36 430,02 грн заборгованості за кредитним договором, з яких: 3 861, 34 грн - заборгованість за кредитом, 29 568,68 грн - заборгованість за відсотками, 33 000 грн - неустойка. Вирішено питання розподілу судових витрат

(а.с. 44-47).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції

30 вересня 2014 року (а.с. 11).

Згідно інформації Першої Чернігівської державної нотаріальної контори

від 10 грудня 2015 року, відносно майна померлого ОСОБА_8,

12 лютого 2015 року було заведено спадкову справу № 115/2015 за заявою матері спадкодавця - ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до копії спадкової справи № 115/2015 Першої Чернігівської державної нотаріальної контори до майна ОСОБА_8, який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 року, філія - Чернігівське обласне управління акціонерне товариство «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») на запит Першої Чернігівської державної нотаріальної контори повідомила, що на ім'я ОСОБА_8 відкрито рахунок: в ТВБВ 10024/082 (м. Чернігів) філії - Чернігівського обласного управління АТ «Ощадбанк» - на вклади, поміщені в установи Ощадного банку СРСР до 02 січня 1992 року, компенсаційний рахунок № НОМЕР_1, із залишком коштів 1 124,55 грн, дата відкриття

11 квітня 1997 року, заповідальне розпорядження відсутнє. Рахунок

№ НОМЕР_1 є компенсацією, яка враховується на поза балансі і до надходження коштів з Державного бюджету України не має реальної вартості.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження

від 07 вересня 2016 року, ВП № 52151253, старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 750/461/13-ц, виданого 16 липня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

36 430,02 грн заборгованості за кредитним договором, з них: 3 861 34 грн - заборгованість за кредитом, 29 568,68 грн - заборгованість за відсотками,

3 000 грн - неустойка та 364,00 грн на відшкодування судових витрат.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення частково не відповідають.

Отже, звернувшись із зазначеним позовом, який указаним рішення суду було задоволено, ПАТ КБ «ПриватБанк» змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, у вказаній справі Верховний Суд дійшов висновку про відсутність у банку правових підстав нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісію за користування кредитом та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за спірним кредитним договором, оскільки у 2013 році банк пред'явив до ОСОБА_8 вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК Українипро дострокове виконання кредитного зобов'язання шляхом пред'явлення відповідного позову.

Отже, суди відмовляючи у задоволенні позовних вимог

ПАТ КБ «ПриватБанк» дійшли помилкового висновку про те, що

ОСОБА_3 не було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, обсягу спадкового майна та його вартості не встановлено, тому позовні вимоги банку не підлягають задоволенню у порядку статті 1282 ЦК України і з цих підстав відмовили у задоволенні позову останнього. Оскільки банк вже реалізував своє право на стягнення кредитної заборгованості і після настання строку погашення кредиту у повному обсязі у позивача відсутні правові підстави нараховувати проценти за кредитом та пеню, а, отже, його право не порушено, а тому у позові необхідно відмовити з цих підстав.

Згідно з статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України, що є підставою для скасування ухвалених судових рішень.

Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з підстав, викладених вище.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК Українисуд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 листопада

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 січня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договоромвідмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк