Справа № 311/4671/19
Провадження № 2-о/311/115/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м. Василівка
В С Т А Н О В И В :
16 грудня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення факту родинних відносин, заінтересована особа: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області, в якій заявник просить: 1) встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 є її рідною матір`ю, а вона ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 ; 2) викликати в судове засідання та допитати свідка ОСОБА_4 , АДРЕСА_2
Ознайомившись зі змістом заяви та матеріалами, що до неї додаються, суд вважає необхідним залишити заяву, подану ОСОБА_1 , без руху оскільки заява не відповідає вимогам ст.ст.315,318 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ст.ст.283,315-319 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК України.
Зокрема, відповідно до п.п. 5, 7, 8, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення що до наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач, може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.
У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені лише факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.
Проте, в порушення вимог ст.318 ЦПК України, заявником у поданій ним заяві взагалі не зазначена мета звернення до суду. Також не зазначено всіх заінтересованих осіб по справі, та, відповідно, не долучено копії заяви з додатками до неї, за кількістю заінтересованих осіб у справі. Також у тексті поданої заяви не зазначено чим саме встановлення даного факту породжує для заявника (та/або інших осіб) певні юридичні наслідки, тобто виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав.
Також, як вбачається зі змісту вимог, у п.1 прохальної частини позову, ОСОБА_1 просить встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 є її рідною матір`ю, а вона ОСОБА_3 є рідною донькою ОСОБА_2 .
З доданого до матеріалів копії паспорта на ім`я ОСОБА_1 вбачається зі стор.1, що прізвище заявника зазначено як «Чебаненко», проте в прохальній частині прізвище заявниці зазначено як «Чабаненко», що має суттєві протиріччя.
Проте, вищевказані невідповідності та суттєві розбіжності щодо написання прізвищ заявника по справі жодним чином у змісті поданої заяви не оговорено та належним чином не усунено.
Також, в порушення вимог ч.3 ст.175 ЦПК України у поданій до суду заяві ОСОБА_1 зазначено лише адреса реєстрації заявника, проте чітко не зазначено місце її фактичного проживання (перебування), поштовий індекс, що позбавляє суд можливості сповістити заявника про день та час судового розгляду та здійснити у встановленому законом порядку виклик її до суду.
Крім того, як передбачено вимогами ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Проте, з метою визначення підсудності справи, на підтвердження місця фактичного проживання заявника на час подання до суду заяви, відповідних довідок до матеріалів заявником не додано.
Крім того, у змісті вимог (п.2) заявник просить викликати в судове засідання та допитати свідка ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .
Проте, викладення подібних клопотань безпосередньо у змісті заяви (її прохальній частині) є порушенням норм чинного ЦПК України, оскільки зазначені клопотання оформлюються безпосередньо у вигляді окремої заяви та заявляються учасниками судового розгляду безпосередньо в судових засіданнях до початку розгляду справи по суті, відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.182 ЦПК України, а не викладаються у змісті заявлених вимог.
Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З огляду на вищевикладене, вважаю необхідним подану ОСОБА_1 заяву залишити без руху та запропонувати заявнику усунути вищенаведені в ухвалі суду недоліки, а саме: скласти уточнену заяву, відповідно до вимог ст. ст. 84, 175, 177, 315, 318 ЦПК України, зазначити в заяві повне найменування та реквізити заінтересованих осіб, чітко викласти предмет заяви та зміст прохальної частини поданої заяви, підстави для звернення із заявою до Василівського районного суду Запорізької області, у зв`язку із цим заявнику слід надати п`ятиденний строк для усунення виявлених недоліків, зазначених в описовій частині ухвали суду.
За наявністю вищевикладених обставин заява ОСОБА_1 не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст. ст. 175,185, 315, 318 ЦПК України, суддя -
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Більмацька державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення факту родинних відносин- залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в описовій частині ухвали.
Для усунення недоліків заяви встановити заявнику п`ятииденний строк з дня отримання ухвали суду.
В іншому випадку заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.
Копію ухвали про залишення заяви без руху направити заявниці.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО