Ухвала

06 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 361/7309/15

провадження № 61-9456св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - Броварська районна державна нотаріальна контора,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5, яка є опікуном ОСОБА_3, в особі адвоката Демченко Тетяни Олександрівни в інтересах ОСОБА_3 про відмову від позову ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 в особі адвоката Демченко Т. М. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними.

Позов обгрунтовано тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 серпня 1976 року вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з державними актами про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 позивач є власником двох земельних ділянок площею 0,1500 га та 0,1660 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відповідно за вищевказаною адресою. Після смерті дочки - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач як особа похилого віку перебувала у важкому психоемоційному стані.

09 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку, а 17 квітня 2014 року договори дарування земельних ділянок. Посилаючись на те, що відповідач ввела її в оману, спірні договори не відповідають її волевиявленню, просила суд визнати вказані договори дарування недійсними з підстав, передбачених статтями 216, 230 ЦК України, а також відшкодувати моральну шкоду, яку вона оцінила у 15 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2016 року в позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що ні позивачем, ні її представником не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалу суду мотивовано тим, що позивачем не доведено умислу в діях відповідача та істотність обставин щодо введення позивача в оману.

Суд апеляційної інстанції звернув увагу представника позивача, що позивач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про визнання договорів дарування недійсними з інших підстав.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з касаційною скаргою на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

30 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3

19 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ призначено справу до судового розгляду.

23 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_5, яка є опікуном ОСОБА_3, в особі адвоката Демченко Т.О. в інтересах ОСОБА_3 про відмову від позову ОСОБА_3 у справі №361/7309/15.

Заяву мотивовано тим, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 361/2695/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування будинку та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 з моменту їх підписання, тобто оскарження вказаних договорів дарування з іншої підстави. Ухвалою суду провадження у справі зупинено до вирішення питання у цій справі.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 59 ЦПК України визначено, що законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

ОСОБА_5, яка є опікуном ОСОБА_3, довірила ведення справи в інтересах ОСОБА_3 адвокату Демченко Т. О.

За змістом частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції зокрема, позивач має право відмовитися від позову, з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок та наслідки вчинення цих процесуальних дій. Заява про відмову від позову повинна відповідати вимогам статті 206 ЦПК України.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно із частиною п'ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається із матеріалів касаційного провадження, заява про відмову від позову від 07 листопада 2018 року надійшла до закінчення касаційного провадження та подана адвокатом Демченко Т. О. в інтересах ОСОБА_3

Верховним Судом не встановлено обставин, які перешкоджають прийняти відмову позивача від позову.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява адвоката Демченко Т. О. в інтересах ОСОБА_3 про відмову від позову підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Керуючись статтями 13, 59, 206, 398, 408, 409, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5, яка є опікуном ОСОБА_3, в особі адвоката Демченко Тетяни Олександрівни в інтересах ОСОБА_3 про відмову від позову задовольнити.

Визнати нечинними рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання договорів дарування недійсними, відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г. І.Усик