Справа № 350/1891/19
Номер провадження 2/350/711/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Пулика М.В.,
секретаря судового засідання Стадник О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
У своїй позовній заяві позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .
В основу своїх позовних вимог позивач зіслався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_3 , яка була власником домоволодіння в АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, відповідач ОСОБА_2 звертався в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На даний час, відповідач відмовляється від права на спадщину. Він, позивач, як такий що прийняв спадщину після смерті сестри, оскільки постійно проживав разом з спадкодавцем, бажає оформити за собою право власності на спадкове будинковолодіння. За таких обставин, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушений звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.
Сторони у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач позов визнав у повному об`ємі, а позивач підтримав.
За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Довідкою від 21 грудня 2019 року №450 підтверджено, що згідно виписки з погосподарської книги будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 .
Копією свідоцтва про смерть (а.с.18) підтверджено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копією заповіту від 27 листопада 2012 року (а.с.11) підтверджено, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , своєму племіннику ОСОБА_2 .
Постановою нотаріуса від 17 грудня 2018 року №1054/01-16 (а.с.12) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини та відсутністю документа власності на спадкове майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Отже судом встановлено, що будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 , відповідач на вказане майно не претендує, позовні вимоги визнає повністю, тому за позивачем, який проживав разом з спадкодавцем і таким шляхом прийняв спадщину, слід визнати право на спадщину.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1217, 1218 ЦК України, керуючись ст. ст.1-4, 247, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України суд, -
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .
На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд.
Суддя: