ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 646/6009/18

провадження № 22-ц/818/662/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатольович,

третя особа - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу Бабенка Дмитра Анатолійовича на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року в складі судді Шелест І.М.,

у с т а н о в и в:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ( далі - АТ «Укрсоцбанк»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатольович, приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 19 травня 2006 року між ним та АТ «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір № 830/1-27/14-3/06-110 ( далі - Кредитний договір). В забезпечення виконання зобов'язань в той же день між сторонами було укладено Договір іпотеки № 830/15-27/14-7/06-214 ( далі - Договір іпотеки ), предметом якого є квартира АДРЕСА_1. На виконанні приватного виконавця Бабенко Д.А перебуває виконавче провадження № 56803268, по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про стягнення на користь АТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 35833 грн. 43 коп. Вважає, що АТ «Укрсоцбанк» було незаконно вчинено виконавчий напис, що він прийнятий нотаріусом з порушенням діючого законодавства, у зв'язку з чим підлягає скасуванню. Посилаючись на наведені обставини, просив витребувати у приватного виконавця Бабенко Д.А. копію виконавчого напису ПН КМНО Чуловського В.А., вчиненого на Договорі іпотеки; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис ПН КМНО Чуловського В.А., вчинений на Договорі іпотеки.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 56803268, що відкрито приватним виконавцем Бабенко Д.А. на виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Клопотання мотивовано тим, що станом на 09 жовтня 2018 року квартира, яка була оцінена, виставлена на торги на сайті ДП Сетам. Виконавець не врахував той факт, що у квартирі проживають неповнолітні діти позивача, рішення суду про виселення всіх мешканців судом не ухвалено. Також вказав, що у разі визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 потрібно буде повертати своє майно, що буде перебувати в інших осіб.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року зобов'язано приватного виконавця Бабенко Д.А. зупинити виконавче провадження № 56803268, шляхом вчинення дій, направлених на реалізацію майна, що належить ОСОБА_1

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

13 листопада 2018 року приватний виконавець Бабенко Д.А. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа. Вважає, що судом обрано неналежний та неспівмірний спосіб забезпечення позову. Забезпечення позову пов'язано не з подачею позову про скасування виконавчого напису нотаріуса, а з незгодою з діями приватного виконавця під час виконання виконавчого напису. Крім того, судом застосовано засоби забезпечення позову, що не передбачені чинним законодавством.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржувала, правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та АТ «Укрсоцбанк» було укладено Кредитний договір. В забезпечення виконання зобов'язань в той же день між сторонами було укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. На даний час на виконані приватного виконавця Бабенко Д.А перебуває виконавче провадження № 56803268 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про стягнення на користь АТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 суми заборгованості у розмірі 35833 грн. 43 коп.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Пленум № 9) заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до подальшого відчуження майна, що в свою чергу ускладнить виконання можливого рішення суду.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження не порушує права відповідача, а спрямований лише на захист прав ОСОБА_1 у разі задоволення позову.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, ухвала Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 квітня 2017 року є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність ухваленого судового рішення суду не впливають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Бабенка Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова