Справа № 503/667/18
Провадження № 2-п/503/7/19
УХВАЛА

04 грудня 2019 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав, вимогам ст. 285 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав.

При вирішенні питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення, встановлена її невідповідність вимогам ст.285 ЦПК України, тому заява підлягає поверненню відповідачу виходячи з наступного.

Відповідно до частин 3 та 5 ст.285 ЦК України заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

Заява про перегляд заочного рішення подана та підписана представником відповідача за довіреністю Смолінським Миколою Миколайовичем, що суперечить нормам діючого законодавства.

Також, всі копії доказів, долучені до заяви, завірені представником позивача - ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст.15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Згідно з ст.131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Розділом ХV Перехідних Положень Конституції України, а саме: п.п.11 п.16-1 визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" Закон № 1401-VIII, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Таким чином, норма Закону №1401-VIII відповідно до п.3 ч.1 ст.131-2 Конституції України щодо представництва виключно адвокатами в судах першої інстанції - почала діяти з 01 січня 2019 року.

В рішенні ЄСПЛ № 43464/18 від 06 червня 2019 року в справі Kateryna Makarivna Moldavska against Ukraine зазначено, що суд вважає обмеження обов`язкового представництва в судах передбачуваним і обґрунтованим та оголосив неприйнятною заявою щодо порушення Україною права на справедливий суд в частині незабезпечення розгляду справи шляхом введення монополії адвокатів на представництво в судах.

Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.4 ст.274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки позовні вимоги стосуються батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей, тобто спір виникає з сімейних відносин і дана цивільна справа не є малозначною.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

Подана заява про перегляд заочного рішення підписана представником відповідача ОСОБА_4 , як фізичною особою без статусу адвоката із підтвердженням його повноважень виключно копією нотаріально посвідченої довіреності. До матеріалів заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_4 не долучено доказів на підтвердження його статусу як адвоката, що визначає наявність сумнівів в поданні ним заяви про перегляд заочного рішення від імені відповідача ОСОБА_1 , як належним представником.

Відповідно до ч.8 ст.285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Таким чином, заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 258 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області, про позбавлення батьківських прав повернути ОСОБА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви про перегляд заочного рішення не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення їй заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Б.С. Сердюк