Постанова

Іменем України

26 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 129/1083/13-ц

провадження № 61-39759св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: начальник Гайсинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Головатюк Сергій Григорович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року у складі судді Бондар О. В. та постанову Апеляційного суду Вінницької області

від 20 червня 2018 року у складі колегії суддів: Якименко М. М., Ковальчука О. В., Зайцева А. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника Гайсинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

Головатюка С. Г. (далі - начальник Гайсинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головатюк С. Г.).

На обгрунтування скарги зазначав, що на примусовому виконанні у Гайсинському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області) перебуває виконавчий лист Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2013 року № 2/129/286/2013, виданий на виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики у розмірі 74 607,84 грн.

15 листопада 2016 року він звернувся до Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області зі скаргою-заявою, в якій просив начальника відділу - Головатюка С. Г. надати йому роздруківки перерахованих з пенсії боржника на його користь грошових коштів, зобов`язати Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області виставити на продаж арештоване майно боржника та перерахувати йому отримані від реалізації цього майна кошти, а також зобов`язати Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області направити подання до правоохоронних органів про вчинення боржником злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Посилаючись на те, що начальник Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головатюк С. Г. на зазначену скаргу-заяву обгрунтованої відповіді не надав та не вчинив вказаних у ній дій, просив визнати його бездіяльність незаконною, зобов`язати Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області направити роздруківку перерахованих коштів з Пенсійного фонду України на його рахунок на виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2013 року, зобов`язати Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області виставити на продаж арештоване майно боржника ОСОБА_2 , а кошти отримані від реалізації зазначеного майна перерахувати на його користь у рахунок погашення заборгованості

ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 березня

2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Гайсинським РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області здійснено всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо належного виконання виконавчого листа №2/129/286/2013, виданого 24 жовтня 2013 року Гайсинським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 74 607,84 грн. На день розгляду справи, з боржника на користь стягувача стягнуто більше сімнадцяти тисяч гривень з пенсії ОСОБА_2 , накладено арешт на належне боржнику нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,25 га, що розташовані по АДРЕСА_1 . За зверненням державного виконавця Гайсинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 19 червня 2014 року проведено комплекс інвентаризаційних робіт щодо належного боржнику житлового будинку, виготовлено технічний паспорт на зазначений будинок, залучено експерта, яким проведено експертну оцінку житлового будинку та земельної ділянки, а також передано до Вінницької філії Державного підприємства «Сетам» (далі - Вінницька філія ДП «Сетам») заявку від 12 червня 2017 року № 4048 на реалізацію арештованого нерухомого майна боржника, загальною вартістю 75 799,00 грн. У зв`язку з тим, що 05 вересня

2017 року, 26 вересня 2017 року та 17 жовтня 2017 року електронні торги з реалізації арештованого майна не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, стягувачу 07 грудня 2017 року була надіслана пропозиція про передачу нереалізованого майна боржника ОСОБА_2 у його власність з внесенням на депозитний рахунок Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області в десятиденний строк грошових коштів у розмірі різниці між вартістю реалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню за виконавчим документом, однак ОСОБА_1 на зазначену пропозицію відповідь не надав, і у передбачений законом строк на депозитний рахунок кошти не вніс, що свідчить про неприйняття ним такої пропозиції для повного погашення суми боргу. Ураховуючи наведене, а також те, що на заяву ОСОБА_1 від 15 листопада

2016 року, Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області надав відповідь, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головатюка С. Г., є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги. Суд зауважив, що посилання заявника на незалучення до участі у справі боржника, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зазначене не вплинуло на правильність вирішення спору по суті

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій заявник просить скасувати ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2018 року, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки його доводам про те, що рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2013 року Гайсинським РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області не виконувалося більш ніж шість місяців, виконавчими діями не було накладено арешт на все належне боржнику нерухоме майно. Вартість переданого для реалізації на електронних торгах, належного ОСОБА_2 нерухомого майна є значно завищеною порівняно з ринковими цінами на подібне майно. Не отримання ним від Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області роздруківок відрахованих з пенсії боржника грошових коштів на його рахунок, позбавило його можливості надати суду докази на підтвердження заподіяння йому майнової шкоди внаслідок неналежного виконання рішення суду. Крім того, суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не залучив до участі у справі боржника ОСОБА_2

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з статтею 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що на примусовому виконанні у Гайсинському РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває виконавчий лист на виконання Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня

2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 74 607,84 грн, виданий 24 жовтня 2013 року.

Постановою державного виконавця Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Бугрими Є. Д. від 16 листопада 2015 року, звернено стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 , та зобов`язано проводити утримання у розмірі 20 процентів до повного погашення заборгованості в сумі 79 544,62 грн (з урахуванням виконавчого збору).

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області із заявою, у якій просив начальника відділу Головатюка С. Г. надати йому роздруківки відрахованих з пенсії божника грошових коштів на виконання судового рішення, та зобов`язати Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області виставити на продаж арештоване майно боржника, після реалізації якого перерахувати йому отримані від продажу майна боржника грошові кошти, а також направити подання до правоохоронних органів про вчинення боржником злочину, передбаченого статтею 382 КК України.

Постановою державного виконавця Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Коропець Т. В. від 18 листопада 2016 року накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,25 га, що належать ОСОБА_2 , розташовані по АДРЕСА_1 .

29 листопада 2016 року Гайсинський РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області направив на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 4996/1 про те, що з

17 вересня 2014 року на виконання виконавчого листа № 2/129/286/2013, виданого 24 жовтня 2013 року Гайсинським районним судом Вінницької області, з пенсії боржника йому відраховуються кошти у розмірі 20 процентів щомісячно. Станом на 29 листопада 2016 року на його користь утримано 9 124,86 грн,

18 листопада 2016 року проведено опис та арешт земельної ділянки, площею 0,25 га та житлового будинку АДРЕСА_1 , після проведення оцінки зазначеного майна, буде передано заявку на його реалізацію до Вінницької філії ДП «Сетам». Роз`яснено, що державний виконавець не зобов`язаний надсилати до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України, у разі не виконання боржником рішення суду майнового характеру,

На підставі заявки від 12 червня 2017 року № 4048, належне

ОСОБА_2 нерухоме майно, загальною вартістю 75 799,00 грн, передано на реалізацію до Вінницької філії ДП «Сетам».

05 вересня 2017 року електронні торги з реалізації арештованого майна не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Після проведеної уцінки майна до 64 429,15 грн, 26 вересня 2017 року електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Після проведеної уцінки майна до 53 059,30 грн, 17 жовтня 2017 року електронні торги також не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

07 грудня 2017 року Гайсинський РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області направив ОСОБА_1 пропозицію про передачу нереалізованого майна боржника ОСОБА_2 у його власність з внесенням на депозитний рахунок Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області в десятиденний строк грошових коштів у розмірі різниці між вартістю реалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню за виконавчим документом.

19 грудня 2017 року державним виконавцем Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Присяжнюк Т. В. складено акт про те, що ОСОБА_1 не надав відповіді на пропозицію про передачу йому у власність нереалізованого майна боржника ОСОБА_2 у передбачений законом строк, кошти на депозитний рахунок не вніс, що свідчить про не прийняття ним такої пропозиції для повного погашення суми боргу.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у статті 18 ЦПК України відповідно до частини першої якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частин першої та другої статті 450 ЦПК України скарга на бездіяльність державного виконавця розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», зараз і надалі в редакції чинній на час звернення ОСОБА_1 із заявою

від 15 листопада 2016 року, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, на одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви чи скарги.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особа, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (частина перша статті 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що державні виконавці Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області вчинили необхідні дії для виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики. Реалізація арештованого майна боржника не відбулася у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, ОСОБА_1 була надіслана пропозиція про передачу нереалізованого майна боржника у його власність, згоди на яку заявник не надав. Встановивши, що на заяву стягувача від 15 листопада 2016 року, начальник Гайсинського РВДВС ГТУЮ у Вінницькій області Головатюк С. Г.

29 листопада 2016 року направив повідомлення за № 4996/1, яким поінформував ОСОБА_1 про хід виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2013 року, а також роз`яснив про відсутність обов`язку державного виконавця надсилати до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 КК України у разі не виконання боржником рішення суду майнового характеру, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Посилання заявника на те, що суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не залучив до участі у справі боржника ОСОБА_2 не вплинуло на правильність вирішення спору по суті, а тому не може бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з формальних підстав.

Щодо дискреційних повноважень органів державної виконавчої служби

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня

2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

С уд и не можуть підміняти собою органи владних повноважень, приймати замість них рішення,давати вказівки щодо вирішення питань, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень.

Повноваження органів державної виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо вчинення дій по виконанню судових рішень (накладення арешту, передача майна на реалізацію, здійснення перерахунку грошових коштів на користь тієї чи іншої сторони виконавчого провадження, тощо), за своєю правовою природою є дискреційними, а тому суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця з виконання виконавчого документа, вчиняти певні дії чи приймати рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, доводи касаційної скарги правильність висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, а тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 березня

2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 20 червня

2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

С. О. Погрібний

В. В. Яремко