Справа № 201/8176/18
Провадження № 2/761/3307/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 р. на адресу суду від Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Свої вимоги з врахуванням їх уточнення позивачка обґрунтовує тим, що 17.10.2017 р. на вулиці Шмідта в місті Дніпро мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу марки «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, та транспортного засобу марки «Lada Largus», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить на праві власності позивачці. Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2017 р. встановлено, що ДТП сталась з вини ОСОБА_3 , внаслідок порушення ним правил дорожнього руху. Разом з тим, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 р. вказану постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська було скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи, що вина водія, який керував належним їй транспортним засобом, у вчиненні ДТП відсутня, позивачка в досудовому порядку звернулась до відповідача, у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність іншого учасника ДТП, з вимогою виплатити страхове відшкодування, однак відповідач відмовив позивачці у здійснення такої виплати, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність у застрахованої особи внаслідок настання ДТП не виникла, а тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 31.07.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 10.12.2018 р. справа прийнята до провадження суддею Савицьким О.А., розгляд якої вирішено продовжити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 04.09.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 17.10.2017 р. на вулиці Шмідта в місті Дніпро мала місце ДТП за участю транспортного засобу марки «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у відповідача, та транспортного засобу марки «Lada Largus», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить на праві власності позивачці.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2017 р. встановлено, що ДТП сталась з вини водія транспортного засобу марки «Lada Largus», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , внаслідок порушення ним ПДР України.

Разом з тим, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 р. вказану постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська було скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, у діях ОСОБА_3 не було встановлено порушень правил ПДР України та вину у вчиненні ДТП, внаслідок якої транспортні засоби марки «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Lada Largus», номерний знак НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження.

За таких обставин, позивачка в досудовому порядку звернулась до відповідача, у якого була застрахована цивільно-правова відповідальність іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , з вимогою виплатити їй страхове відшкодування, надавши при цьому звіт про визначення вартості матеріального збитку, однак відповідач відмовив позивачці у здійснення такої виплати, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність у застрахованої особи внаслідок настання ДТП не виникла.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 4, 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Так, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 р., яка набрала законної сили, порушень правил ПДР України з боку водія транспортного засобу марки «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та його вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлено.

Відповідно до п.32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, оскільки вину особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у відповідача, у вчиненні ДТП, внаслідок якою було пошкоджено транспортний засіб позивачки, не встановлено, тому суд вважає, що в даному випадку її цивільно-правова відповідальність в результаті настання ДТП (страхового випадку) не виникла.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що у відповідача, як страховика водія транспортного засобу марки «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , були відсутні правові підстави для виплати позивачці страхового відшкодування у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що позов є безпідставним, а тому відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: