Номер провадження 4-с/522/3/19
У Х В А Л А

14 січня 2019 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді: Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1,- « про закриття провадження у справі» за скаргою Одеської міської ради на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби в Одеській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою по якій просить суд скасувати постанову державного виконавця від 16.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження №57708528 та зобовязати державного виконавця повернути виконавчий лист.

ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження по справі на підставі того, що справа вже розглянута, та представник скаржника оскаржив рішення суду першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Представник ОМР в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Представник ДВС підтримав заяву.

ОСОБА_1 просив суд розглядати справу за його відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що клопотання про закриття провадження по даній справі не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ОСОБА_3 України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляються особі.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які створюють втручання у її права.

Згідно ст. 8 ОСОБА_3 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Таким чином, набуте право не може бути скасоване або оспорене, оскільки в Україні діє верховенство права, а не закону.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року «Про застосування ОСОБА_3 України» передбачено, що відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування ОСОБА_3 України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань або звужень.

Відповідно до п.2 вказаної вище постанови, ОСОБА_3 України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору їх відповідності ОСОБА_3.

Враховуючи той факт, що розгляд вказаної скарги є стадією виконання рішення а не розгляду аналогічних вимог між тими самими сторонами з тих самих підстав, на які посилається ОСОБА_1, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,- « про закриття провадження у справі» - відмовити.

Ухвала суду набирає законної чинності з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15.01.2019 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

14.01.2019