Справа № 296/2190/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 33 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

10 квітня 2019 р. м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Миніч Т.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України 300 000,00 грн. моральної шкоди.

21.03.2019 року Державна казначейська служба України, через відділення поштового зв'язку, подала апеляційну скаргу із змісту якої вбачається, що скаржник не погоджується з рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Крім того, прохальна частина апеляційної скарги містить клопотання про звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору або відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт, послався на те, що за положеннями Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння сплати судового збору за подання заяви про відшкодування шкоди.

Також скаржник посилався на те, що позов пред'явлено до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, яке є лише представником держави у відповідній сфері правовідносин, а тому управління не є платником судового збору, оскільки Держава Україна не є юридичною особою.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У відповідності до частини 4 статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Оскільки, Державна казначейська служба України є органом державної влади, юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, одним із завдань якого є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів, та як сторона у справі, яка має статус юридичної особи і є платником судового збору, тому від сплати судового збору не звільнена (пункт 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, відповідно до зазначених вище положень Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди звільнені позивачі, разом з тим Державна казначейська служба України є відповідачем, відтак, не звільняється від сплати судового збору з цих підстав.

Одночасно, вирішуючи клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення, приходжу до наступного.

Частиною 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами від 25.09.2015 року) роз'яснено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору, оскільки Державна казначейська служба України має статус юридичної особи і є платником судового збору. Крім того, останімне надано суду доказів неможливості сплати судового збору.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в суді першої інстанції була одна вимога майнового характеру. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України 300 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір сплачується в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За таких обставин, апелянту необхідно сплатити судовий збір в сумі 4 500,00 грн. (із розрахунку 1 % з 300 000=3000 х 150% = 4 500).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та листа Державної судової адміністрації України № 15-15335/15 від 28.08.2015 р. судовий збір згідно закону перераховується у безготівковій або готівковій формі, при сплаті судового збору через онлайн системи, банкомати для приймання платежів, інтернет-банкінг, банківські установи обов'язковими для заповнення платниками є наступні реквізити:

-дата документа;

-отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області;

-код отримувача: ;

-банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

-код банку отримувача: МФО 899998;

-рахунок отримувача: 0010;

-код класифікації доходів бюджету: 22030101;

-призначення платежу.

При сплаті судового збору поле «призначення платежу» розрахункового документа повинно бути заповнено наступним чином:

-службовий код (знак): «*» (зірочка);

-розділовий знак «;» (крапка з комою);

-код ознаки судового збору «101»;

-розділовий знак «;» (крапка з комою);

-код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше) або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі, якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку в паспорті;

-розділовий знак «;» (крапка з комою);

-роз'яснювальна інформація про призначення платежу у такій формі: «Судовий збір, за позовом ____( ПІБ чи назва установи, організації позивача), _____ (назва суду, де розглядається справа)». Використання символу «;» не допускається.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За таких обставин, та відповідно до вимог ч.2 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для сплати судового збору в сумі 4 500,00 грн.

Керуючись ст. ст.136, 185,357 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Клопотання Державної казначейської служби України про звільнення, відстрочення від сплати судового збору - відхилити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2019 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк - дясять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Оригінал квитанції /платіжного доручення/ необхідно подати або надіслати на адресу Житомирського апеляційного суду до вищезазначеної дати, зазначивши в квитанції /платіжному дорученні/ всі вищевказані реквізити.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Суддя: