Справа № 526/2452/19
Провадження № 2/526/845/2019
У Х В А Л А

26 грудня 2019 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., ознайомившись з зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою власністю майна, набутого за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та майна, що належить ФОП, а також про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

15 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

20 листопада 2019 року провадження по справі відкрито.

10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особистою власністю майна, набутого за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та майна, що належить ФОП, а також про поділ спільного сумісного майна подружжя

Зустрічна позовна заява не може бути прийнята до провадження Гадяцького районного суду, так як містить ряд недоліків.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1,2 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, іншим нормам, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Звертаючись з зустрічним позовом до суду, ОСОБА_1 додано копію паспорту позивача, ідентифікаційного коду, даних про укладення та розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

В позовній заяві не зазначено ціни позову, як того вимагає п.3 ч.3 ст. 175 та ст. 176 ЦПК України.

До зустрічного позову не додано жодних доказів про наявність спірного майна у подружжя, його реєстрацію, часу набуття та його належність одному чи іншому подружжю. За відсутності право установчих та реєстраційних документів суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач взагалі не сплатила судовий збір навіть в мінімальному розмірі, проте просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Як вбачається зустрічний позов носить вимоги майнового і немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання права власності на ряд нерухомого майна та автомобілі та заявлено вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день звернення позивача з даним позовом становить 768,40 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9605,00 грн. Отже, позивач в разі зазначення нею ціни позову та в залежності від вказаної суми мала б сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру не менше 768 грн. та не більше 9605 грн.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи, що позивач просить визнати за нею право власності на магазин та товар в ньому, поділити спільне майно подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності: автомобілі, квартиру, житлові будинки та земельні ділянки, не долучаючи до матеріалів зустрічного позову ніяких правоустановчих документів, суддя приходить до висновку про необхідність визначення попереднього розміру судового збору за подання позову майнового характеру у сумі 9605,00 грн.

Відтак, виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач зобов`язаний сплатити судовий збір за звернення до суду з даним позовом у розмірі 9605,00 грн. що є мінімально можливим при поданні позову до суду.

Вимоги немайнового характеру, яких заявлено десять, слід оплати за кожну вимогу по 768,40 грн. окремо та надати до суду десять квитанцій.

В порушення п.7 ч.3 ст. 175 у заяві відсутні будь які відомості про вжиття заходів забезпечення доказів до подання заяви. Клопотання (заяви) про витребування доказів містяться в позовній заяві, поданій по суті, що є порушенням вимог ст.ст. 84, 117, 182-183 ЦПК України та не оплачені судовим збором в залежності від підстав їх витребування.

Всупереч вимогам ч.3 п. 9 ст. 175 ЦПК України позивачем разом з позовною заявою не подано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом даної справи.

Крім цього позивачем не зазначено наявності у нього чи інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У позові відсутнє підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. (п.10 ч.3 ст. 175)

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

-зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою власністю майна, набутого за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, та майна, що належить ФОП, а також про поділ спільного сумісного майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Максименко