Справа № 288/1721/19
Провадження № 2/288/640/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який постійно, до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем померлого за законом та спадщину після смерті батька прийняла.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті батька, ввійшла земельна ділянка площею 4,2419 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та доводилась батьку позивача ОСОБА_2 тіткою, спадщину після якої прийняв батько позивача, проте за життя не оформив свої спадкові права на належне ОСОБА_3 майно.

ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 липня 2019 року справа № 288/680/19, яке набрало законної сили 21 серпня 2019 року, було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, значиться власником земельної ділянки загальною площею 4,2419 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, позивач звернулась до нотаріуса проте отримала відмову, через те, що Державний акт виданий 27 квітня 2005 року, тобто після смерті ОСОБА_3 , в той час, як відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, правоздатність особи припиняється в момент її смерті.

Вартість вищевказаної земельної ділянки становить 135 046 гривень 00 копійок.

Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,2419 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку. Судові витрати залишає за собою.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03 січня 2008 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 1.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 червня 1961 року Лівадійською сільською радою Приморського краю, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , запис за № 64.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 14 серпня 2002 року Відділом РАГС Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_4 04 лютого 1984 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після державної реєстрації шлюбу прізвище змінила на « ОСОБА_7 », запис за № 3.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 10 лютого 1994 року Сокільчанською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис за № 3.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 22 липня 2019 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживав у АДРЕСА_1 доводився племінником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Маркова Волиця, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті проживала у селі Маркова Волиця, Попільнянського району, Житомирської області по ОСОБА_8 , 16.

Відповідно до довідки № 166 від 22 березня 2018 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Маркова Волиця, Попільнянського району, Житомирської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав та був зареєстрований до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою № 13 від 01 лютого 2017 року Виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Житомирської області визначено, що ОСОБА_2 спадщину після смерті рідної тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , прийняв, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 233747, виданого 27 квітня 2005 року Попільнянською РДА Житомирської області, ОСОБА_3 на підставі розпорядження голови Попільнянської РДА від 09 лютого 2005 року № 39 є власником земельної ділянки площею 4,2419 га, земельна ділянка розташована на території Сокільчанської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки сформованого 15 жовтня 2019 року Відділом у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,2419 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: :01:000:0244, становить 135046,00 гривень.

Відповідно до повідомлення № 1409/02-14 від 22 листопада 2019 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу у Житомирській області, ОСОБА_1 відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, проте не оформив спадкових прав на належне їй майно, так як з поданих заявником документів вбачається, що Державний акт на право власності на належну померлій ОСОБА_3 земельну ділянку видано після її смерті.

Довідкою № 1408/02-14 від 22 листопада 2019 року приватного нотаріуса Попільнянського районного нотаріального округу у Житомирській області передбачено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла за законом його дочка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заяви будь яких інших спадкоємців, не надходили. Спадкова справа № 44/2018.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказану земельну ділянку площею 4,2419 га, в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 78, 120, 125, 126, 131, 140, 152 Земельного Кодексу України; статтями 1216, 1218, 1225, 1262, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,2419 га, яка розташована на території Сокільчанської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не оформив свої спадкові права на вищевказану земельну ділянку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник