ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/613/18
Позовне провадження Провадження № 2/170/4/19
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(з а о ч н е)

12 лютого 2019 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Матвійчука С.П.,

з участю:

секретаря Копитко І.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що 23 липня 2018 року о 22 год. 40 хв., ОСОБА_2, на 05 км а/д Т-03-07 КПП "Пулемець"- КПП "Піща", перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням позивача. В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а), 11.3, 11.10 ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Шацького районного суду від 30.08.2018 року ОСОБА_2В визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

В результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 була завдана матеріальна та моральна шкода.

Після ДТП з метою відновлення пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 придбав у ПП ОСОБА_3 запчастини, які необхідно було замінити. Згідно накладної № 77 позивач сплатив за них 13300 грн. Об'єм та характер пошкоджень транспортного засобу позивача відображено на фотографіях, зроблених безпосередньо після ДТП. Ремонт автомобіля ОСОБА_1 здійснював власними силами та за допомогою знайомих автомеханіків.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована не була.

Таким чином, в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль позивача, що призвело до негативних змін у його житті. А саме він був змушений здійснити не заплановані витрати по відновленню пошкодженого автомобіля, придбав за власні кошти запчастини та власними силами змушений був здійснювати відновлений ремонт.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 13300 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та понесені ним судові витрати, а саме: 704,80 грн. судового збору та 1500 грн. витрат, повязаних за надання професійної правничої допомоги.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. ОСОБА_1 суду пояснив, що внаслідок ДТП, винуватцем якої був відповідач, було пошкоджено його автомобіль, який майже місяць перебував в неробочому стані. Однак, ОСОБА_2 категорично заперечує свою винуватість у ДТП. На запчастини, які необхідно було замінити, позивач потратив 13300 грн. Ремонт пошкодженого автомобіля він здійснював за допомогою знайомих автомеханіків, тому не просив дані витрати стягувати з відповідача. ОСОБА_1 також зазначив, що внаслідок пошкодження його автомобіля він зазнав моральної шкоди, оскільки він є підприємцем, має магазин, в який йому необхідно було доставляти товар. А внаслідок пошкодження автомобіля він був змушений перепланувати свій час, змінити звичайний спосіб свого життя, здійснені ним матеріальні витрати поставили його у скрутне матеріальне становище, що у сукупності призвело до душевних страждань, переживань та негативних змін у його житті.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причину неявки суд не повідомив, пояснень, заперечень чи відзиву на позов не подав.

Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з'явився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Шацького районного суду Волинської області від 30.08.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Відповідача визнано винним у тому, що він 23 липня 2018 року о 22 год. 40 хв. на 05 км а/д Т-03-07 КПП "Пулемець"- КПП "Піща", перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем НОМЕР_1, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 В результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином провина водія ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 23 липня 2018 року, встановлена.

В результаті ДТП автомобіль НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, зазнав механічних пошкоджень. Згідно накладної № 77 від 26 липня 2018 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_3, позивачу ОСОБА_1 були продані автозапчастини на загальну суму 13300 грн.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якої створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, під моральною шкодою, у відповідності до ст. 23 ЦК України, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що з часу ДТП та до теперішнього часу збитки позивачеві не відшкодовані.

Враховуючи наслідки ДТП, обсяг душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 в результаті пошкодження автомобіля, у звязку з чим був позбавлений тривалий час користуватися транспортним засобом, що обмежувало його у вільному пересуванні, створювало незручності у вирішенні підприємницьких та особистих питань, факт порушення нормальних життєвих звязків ОСОБА_1 внаслідок ДТП, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3000 грн. моральної шкоди. Саме така сума моральної шкоди, поряд із відшкодуванням матеріальної шкоди, буде відповідати загальним засадам розумності, виваженості та справедливості.

Вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню відповідно до норм ст. 141 ЦПК України. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., а також 1500 грн. витрат, повязаних з наданням професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.10, 12, 77, 78, 82, 133, 141, 247, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167, 1168, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13300 (тринадцять тисяч триста) грн. матеріальної шкоди та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору та 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.02.2019 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук