"15" лютого 2019 р.

Справа № 642/4758/18
Провадження № 2/642/158/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні внука та визначення способів спілкування з дитиною,

3-я особа- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

встановив:

Позивач у вересні 2018 року звернувся до суду з позовом, просить усунути перешкоди у здійсненні його прав щодо виховання внука -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з ним, призначивши

систематичні побачення з 10.00 год. кожної першої та третьої суботи місяця до 19.00 год. неділі, з

правом відвідування дитиною його місця проживання, а також спільний відпочинок з дитиною в літній

період на протязі липня кожного року з правом виїзду на оздоровлення в межах України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25 березня 2014 року у віці 21 років помер його син ОСОБА_4. Останній перебував у цивільних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2, та у них 14.02.2013 року народився син - ОСОБА_3, батько якого записаний його - позивача син - ОСОБА_4. Дитина проживає разом з матірю - відповідачкою ОСОБА_2

Після смерті сина він- позивач- періодично навідувався до онука, приносив фрукти, солодощі, іграшки та інше. Оскільки він робив відповідачці зауваження, що дитина неохайна, в будинку брудно, вона згодом перестала допускати його до спілкування з онуком, казала, що його немає вдома, хоч до нього доносився його гомін з квартири. Мати відповідачки заявила, що їм нічого не потрібно.

В серпні 2015 року він помітив у дитини на голові велику рану, замість того, щоб пояснити, яким чином поранився його онук, з ним вчинили сварку, не допускали до дитини, в звязку з чим він звертався до правоохоронних органів. З тих пір він був вимушений вигадувати способи спілкування з дитиною: навідував у дитячому садочку, чекав біля будинку відповідачки. На його звернення до служби у справах дітей йому відповіли, щоб він налагоджував стосунки з відповідачкою.

Відповідачка ОСОБА_2 не допускає його до спілкування з дитиною, чинить йому перешкоди у вихованні дитини, ховає дитину від нього, забороняючи йому навідуватися до онука. Онук зростає в сімї відповідачки, де окрім неї, ще є її мати та три сестри - одні жінки. Він позивач- вважає, що для хлопчика необхідно спілкування і з особою своєї статі, яка б могла надати дитині чоловічі навички. Він може і бажає гуляти з дитиною, відвідувати з ним дитячі майданчики, парки, кінотеатр ляльковий театр та інше. Він проживає в трикімнатній квартирі, в якій займає окрему кімнату. Онук може навідувати його, бавитися іграшками, займатися з ним, навчатися читанню.

Позивач посилається на положення ст. 257 СК України щодо права діда на спілкування з онуком та участь у його вихованні, та відсутність права у матері дитини перешкоджати йому у здійсненні прав щодо виховання онука.

Ухвалою суду від 24.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі, та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначив, що у раніше нього були добрі стосунки з дитиною, він забирав онука додому, пригощав його, спілкувався з ним, кормив його. Він також приносив гостинці за місцем проживання онука, однак йому казали, що нічого не треба. Мати відповідачки влаштовувала сварки на очах дитини, а відповідачка її підтримувала. Проти нього налаштовували дитину, та онук також став гнати його у присутності матері та бабусі, та говорити погані слова на його адресу. Він бачив, що дитина не доглянута. Лише за його ініціативою дитина була влаштована в дитячий садок. Він бажає, щоб дитина була доглянута, сита, проживала в чистоті. Двір будинку, де проживає відповідачка з дитиною, захаращений сміттям, що є небезпечним для дитини. З цього приводу він звертався до служб у справах дітей. Коли він водив онука до себе, він підстриг його, добре провів з ним час. Онук був задоволений спілкуванням з ним та його матірю - прабабусею. З серпня 2018 року він позбавлений можливості спілкуватись з онуком, якого відповідачка та її мати настроюють проти нього.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, за місцем проживання, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідачки до суду не надійшло.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки.

Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради подав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника, надав висновок по суті спору.

Суд, опитавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи, фотокартки, встановив такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається з свідоцтва про народження серії

У-ВЛ №367543, виданого Палацом «Жовтневий» м.Харкова.

ОСОБА_4 перебував у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_2.

14.02.2013 року у них народився син - ОСОБА_3. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 126 СК України.

З свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №436698, виданого відділом РАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що 25 березня 2014 року ОСОБА_4 помер у віці 21 рік.

Дитина - ОСОБА_3 проживає з матірю - ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, пров. Хорошевський, буд. № 3-А.

Позивач звертався у серпні 2015 року з заявами на адресу начальника Ленінського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, головного лікаря 19-ї дитячої поліклініки, начальника служби у справах дітей Ленінського району м.Харкова, в якій повідомив про те, що у сімї ОСОБА_2 не створено належних умов для проживання його онука. В будинку бруд. У сімї має місце пияцтво, сварки, агресія. Дитина не доглянута. Двір захаращений дошками з цвяхами, склом. Він просив зясувати причину отримання травми голови у онука.

Листом №№ 04-42/ 832/- 15 від 21.09.2015 Служба у справах дітей Ленінського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради за результатами розгляду звернення повідомило позивача про те, що спеціалістами структур, причетних до роботи з дітьми, з метою з'ясування обставин справи, 25.08.2015 року було здійснено вихід за адресою: м. Харків, пров. Хорошевський, буд. № 3-А. З'ясовано, що у житловому будинку без зручностей в родині своїх батьків мешкає мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з малолітнім сином, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати з дитиною займають окрему кімнату з меблями, у дитини є комп'ютер, на якому він грає. Дитина забезпечена одягом, взуттям та їжею. Умови проживання родини ОСОБА_2 потребують покращення.

Зі слів матері дитини 23.08.2015, син ОСОБА_5 упав вдома з підвіконня та розбив голову. Вона самостійно обробила рану, до лікарів за медичною допомогою не зверталась. Під час відвідування родини дитина бігала, гралась, спілкувалась з дорослими.

Згідно інформації ХМДКЛ № 19 малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом поліклініки з 25.04.2014 року. За цей час мати сумлінно виконує медичний нагляд за ним, виконує всі рекомендації лікарів щодо догляду за сином. 29.08.2015 року дитина була оглянута дільничним лікарем педіатром. На час огляду рана на голові дитини вже загоюється. Скарг мати не проявляла. Дитина поводила себе спокійно, почувала задовільно. Рекомендована подальша обробка рани.

Співробітниками служби у справах дітей Ленінського району з матір'ю дитини- Бидловською М.В. проведено профілактичну бесіду щодо наведення порядку на подвірї, подальшого проведення косметичного ремонту у будинку, термінового влаштування сина до дошкільного дитячого закладу, обов'язкового звернення до лікарів у випадках травмування дитини. Мати попереджена про відповідальність в разі ухилення від виконання батьківських обовязків згідно законодавства України.

07.12.2015 позивач звертався з заявою на адресу директора центра соціальних служб сімї та молоді Ленінського району м.Харкова щодо неналежних умов проживання та виховання онука.

Згідно з довідкою Харківської облМСЕК від 23.05.2018 позивач визнаний інвалідом 3 групи у звязку з захворюванням, отриманим під час проходження військової служби та виконання інтернаціонального боргу в ДРА.

Згідно з характеристикою голови Харківської обласної спілки інвалідів Афганістану № 64 від 09.08.2018 ОСОБА_1 є активістом ветеранського руху, чесний, порядний, добрий, готовий прийти на допомогу у кожну хвилину, приймає участь у всіх заходах, які організовує ХОСІА.

Згідно з актом обстеження житлових умов позивача від 23 листопада 2018 року комісії служби у справах дітей, за адресою його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, умови його проживання задовільні. Він проживає в трикімнатній квартирі зі всіма зручностями з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, та матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7. В квартирі чисто.

Згідно з актом обстеження житлових умов -відповідачки з дитиною від 20 листопада 2018 року комісії служби у справах дітей, за адресою: м. Харків, пров. Хорошевський, 3-а, проживають : відповідачка ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_4, її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, бабуся дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9, та три сестри відповідачки - тітки дитини - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12.

Дитина разом з матірю займає окрему кімнату. Мати працює, утримує сина, родичі допомагають у догляді за сином, якого влаштовано в дитячий садок. Умови проживання дитини задовільні.

Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надано письмовий висновок № 742 від 30.11.2018 щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено у висновку, під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено, що дідом дитини з боку батька дитини є ОСОБА_1.

Батьки малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України.

Батько малолітнього, ОСОБА_4, помер 25.03.2014. ОСОБА_13 мешкає разом з матірю, ОСОБА_2, за адресою: м. Харків, пров. Хорошевський, буд. № 3-А. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 20.11.2018, за даною адресою для

дитини створено задовільні умови для проживання.

ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, за місцем проживання характеризується позитивно.

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 23.11.2018, умови проживання задовільні.

ОСОБА_1 повідомив, що він дуже любить свого онука та має бажання

приймати участь у його вихованні, але матір дитини чинить йому у цьому перешкоди.

Питання щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука додатково було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради.

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1АК. у вихованні онук4а, визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00 до 12.00, друга, четверта неділя місяця з 16.00 до 18.00 у присутності матері дитини - ОСОБА_2.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що позивач проживає поруч з магазином, належним її дочці, де вона часто буває і знає позивача, як постійного покупця. Декілька років він розповідає їй, що хвилюється за онука, що йому перешкоджають у спілкуванні з онуком. Він для онука покупав продукти в магазині. Років 2 тому він приходив у магазин разом з онуком та покупав йому продукти харчування - молочні продукти, цукерки, гарбуз. Він дуже турбувався про онука. Онук до діда добре ставився, але був замкненим.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що є сусідкою позивача. Він роки два тому гуляв з онуком на дитячому майданчику, вів онука за руку. Відносини були у них хороші. Потім вона онука не бачила. Позивач розповідав, що йому перешкоджають у спілкуванні з онуком. Свідок також зазначила, що позивач є хорошим господарем, вміє готувати, є доброю людиною.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

У відповідних положеннях Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено:

«Стаття 3. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно приписів Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Відповідно до ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Згідно зі ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми онуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки, чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами.

Згідно ст. 263 Сімейного кодексу України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Після смерті сина позивача відповідачка проживає з сином зі своєю матірю, і чинить перешкоди у спілкуванні діда з онуком.

На даний час між позивачем та відповідачкою виникли розбіжності щодо участі позивача у вихованні онука.

При розгляді справи встановлено, що позивач любить онука, піклується про нього, намагається приймати участь у його вихованні, догляду за дитиною, забезпеченні онука харчуванням.

Саме в інтересах малолітнього онука він звертається до компетентних органів з метою поліпшення умов його життя, що має наслідком відповідні рекомендації матері дитини.

Суд зазначає, що позбавлення позивача права щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з дідом по лінії батька, любові та турботи з боку діда.

Слушними є доводи позивача про те, що хлопчик проживає у жіночому оточенні, тому вкрай потребує спілкування з дідом, враховуючи трагічну загибель батька дитини.

При обранні способу участі діда у вихованні малолітнього онука суд враховує відносини, які склалися між ними, а також між дідом та матірю дитини, наведені позитивні дані, що характеризують позивача, вік хлопчика, розпорядок його дня, і вважає, що запропонований органом опіки та піклування час зустрічей буде забезпечувати захист як інтересів малолітнього внука на спілкування з дідом, так і прав позивача на участь у вихованні онука.

Враховуючи вік дитини і достатність даних щодо взаємовідносин сторін, проведення обстеження органом опіки та піклування, суд не вважає необхідним проводити опит дитини в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити для спілкування позивача з онуком час, визначений у висновку органу опіки та піклування, а саме: перша, третя субота кожного місяця з 10.00 до 12.00 год.; друга, четверта неділя кожного місяця з 16.00 до 18.00 год.

Судом оглянутий відеозапис, на якому зафіксовано спілкування позивача з онуком у 2015-2017 р.р. у квартирі за місцем проживання позивача, з якого вбачається, що позивач добре спілкувався з дитиною, коли онук був у нього вдома. Дитина була спокійна, врівноважена та задоволена перебуванням у діда, який пригощав дитину.

Проте з відеозапису під час відвідування онука позивачем за місцем проживання дитини вбачається, що на очах дитини у позивача та відповідачки з участю матері останньої виникають сварки, та сторони не можуть знайти порозуміння. Позивач висловлює зауваження щодо захаращеності двора, що перешкоджає безпечному перебуванню дитини у дворі, звертає увагу відповідачки на необхідність належного виховання та догляду за дитиною.

За таких обставин суд приходить до висновку, що встановлення побачень дідуся з дитиною у присутності матері не відповідає інтересам дитини, оскільки сварки на очах дитини негативно відображаються на її психологічному стані, а знайти порозуміння сторонам поки ще не вдається.

Враховуючи наведене, конфліктні стосунки між сторонами, суд визначає вказаний час для спілкування позивача з онуком за місцем проживання позивача - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, без присутності матері.

Отже, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про встановлення часу спілкування з дитиною без присутності матері.

Вказаний порядок враховує режим дня дитини, не порушує інтересів відповідачки, та відповідає інтересам дитини.

Враховуючи вік дитини, суд вважає, що спільний відпочинок з дитиною в літній

період з правом виїзду на оздоровлення в межах України можливий лише за згодою матері дитини.

Сторони зобовязані заради інтересів дитини прикласти зусиль для нормалізації стосунків.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним визначити способі участі позивача у вихованні онука та спілкуванні з ним, в становити для такого спілкування час: перша, третя субота кожного місяця з 10.00 до 12.00 год.; друга, четверта неділя кожного місяця з 16.00 до 18.00 год, за місцем проживання ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2.

В інший частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 257, 259, 263 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити способі участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14, РНОКПП НОМЕР_1, у вихованні онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та спілкуванні з ним.

Встановити для спілкування ОСОБА_1 з онуком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, час: перша, третя субота кожного місяця з 10.00 до 12.00 год.; друга, четверта неділя кожного місяця з 16.00 до 18.00 год, за місцем проживання ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко