УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 р. м. Кремінна

Справа № 2-469/06

Провадження № 4-с/414/10/2019

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючої судді: Ковальова В.М.

з участю секретаря: Безкровної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кремінна скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Кремінського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Бабіної Світлани Іванівни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 грудня 2019 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Кремінського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області Бабіної С.І. неправомірними в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» та скасувати постанову від 17 жовтня 2019 року про арешт коштів в цій частині, відкритого на його ім`я для зарахування заробітної плати. Скаргу мотивує тим, що у провадженні Кремінського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області знаходиться виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , в розмірі ј частині всіх видів заробітку щомісячно. Про накладення арешту йому стало відомо 03 грудня 2019 року під час активації картки у відділенні АТ «Ощадбанк». Оскільки картковий рахунок використовується винятково для нарахування та виплати заробітної плати, його фактично позбавлено можливості утримувати себе. Тому просить визнати дії старшого державного виконавця неправомірними та зобов`язати скасувати вказану постанову.

Заявник в судовому засідання підтримав свої вимоги.

Старший державний виконавець Бабіна С.І. вимоги заявника не визнала та суду пояснила, що під час виконання рішення суду про стягнення аліментних платежів та заборгованості по ним у розмірі 48 465 грн. 35 коп. було зроблено запит в АТ «Ощадбанк». З отриманої відповіді з`ясувалося, що у боржника відкрито рахунки, на які було накладено арешт і які не підпадають до спеціального режиму використання. Відповідно до п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» вона не має права знімати арешт з карткових рахунків. Це право є у суду. Крім того, боржник під час спілкування не надав довідки про місце свого працевлаштування.

Представник стягувача ОСОБА_2 адвокат Головченко А.О. надав письмове клопотання, в якому позицію державного виконавця підтримав. Також наполягає на закритті провадження у справі з посиланням на відповідні рішення Великої Палати Верховного Суду, оскільки вимоги заявника повинні вирішуватися адміністративним судом. В судовому засіданні вважав за необхідне погодитися з доводам заявника щодо зняття арешту з карткового рахунку.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

На виконанні Кремінського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавче провадження ВП №2300311 щодо примусового виконання рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 червня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј на утримання доньки ОСОБА_3 .

Постановою старшого державного виконавця Кремінського РВ ДВС Бабіної С.І. від 17 жовтня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на трьох відкритих розрахункових рахунках боржника та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать йому.

Згідно відповіді старшого державного виконавця Бабіної С.І. на ім`я ОСОБА_1 від 04 грудня 2019 року підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника відсутні з підстав визначених державним виконавцем в судовому засіданні.

При цьому державний виконавець зазначив, що рахунок № НОМЕР_1 , на який надходить заробітна плата не має спеціального режиму використання, тому запропонував звернутися до суду для вирішення вказаного питання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 вищевказаного Закону метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Ощадбанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику, повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ «Ощадбанк» державному виконавцю не надходило.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій державного виконавця Бабіної С.І. неправомірними в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок АТ «Ощадбанк» задоволенню не підлягають.

Разом з тим, вимоги щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника підлягають задоволенню.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частинами 2 та 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Таким чином, державним виконавцем накладено арешт, в тому числі на рахунок, на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 із якої відраховуються кошти, необхідні для стягнення поточних аліментів та заборгованості.

В той же час, арешт карткового рахунку, на який зараховується заробітна плата, перешкоджає заявнику користуватися заробітною платою, і тим самим позбавляє його необхідного - використовувати гроші для існування.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання заробітної плати заявником, скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк».

Доводи ОСОБА_4 щодо закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не заслуговують на увагу.

Вимоги заявника регулюються ст.447 ЦПК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» і випливають із цивільної справи, матеріалів виконавчого провадження, в якій сторонами є боржник та стягувач аліментів. Постанови Великої Палати Верховного Суду, на які посилається представник стягувача аліментів, стосуються стягнення судового збору, штрафу, винагороди, витрат виконавчого провадження, спори про які розглядаються адміністративним судом за межами закінченого виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 264, 450, 451 ЦПК України суд, -

У Х А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бабіної Світлани Іванівни задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Бабіної Світлани Іванівни від 17 жовтня 2019 року ВП № 2300311 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме на заробітну плату, що міститься на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Відповідно до п.15.5 перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.М. Ковальов