Справа № 372/1975/18
Провадження № 2-161/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/1975/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

12.07.2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Обухівського районного Київської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 30.11.2017 року № 06-10/390 в розмірі 2 953 055,33 грн., та понесені судові витрати в розмірі 44 295,83 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 06-10/390. Відповідно до умов договору, сторони домовилися про те, що надання кредиту здійснюється окремими траншами, в межах максимального ліміту, який станом на 30.11.2007 року було встановлено в розмір: 855 470,00 грн., розмір ліміту може змінюватись на умовах, передбачених Кредитним договором; надання кредиту передбачає сплату позичальником процентів за користування кредитом і розмірі 13,5% річних; кінцевий термін, до якого має бути повністю повернута заборгованість; 29.11.2021 року, за умови, що з боку позичальника не буде допущення порушення договірних зобов`язань; погодили графік надання та повернення кредиту. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору позивач як кредитор зобов`язався надати відповідачу як позичальнику грошові кошти у тимчасове користування, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно п. 3.3.5 Кредитного договору відповідач зобов`язалась своєчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеним Кредитним договором. На підставі п. 3.3.4 Кредитного договору відповідач взяла на себе зобов`язання сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та комісії в порядку, визначеним кредитним договором. На підставі Додаткової угоди № 1 про внесення змін до Кредитного договору відповідач та позивач домовились про зміну з 01.07.2008 року процентної ставки за користування кредитом в розмірі 17,5% річних. 23.07.2009 року Додатковою угодою № 1 про внесення змін до Кредитного договору відповідач та позивач домовились, зокрема, про наступне: погодили збільшення розміру максимального ліміту заборгованості в розмірі 931 827,54 грн.; розмір процентної ставки за користування кредитом становить 17,5% річних; кінцевий термін, до якого має бути повністю повернута заборгованість: 29.11.2026 року, - за умови, що з боку відповідача не буде допущення порушення договірних зобов`язань; погодили графік надання та повернення Кредиту. 23.07.2013 року договором про внесення змін № 3 до Кредитного договору сторони дійшли згоди та домовились, зокрема, про наступне: відповідач відмовилась отримувати в подальшому на підставі Кредитного договору транші кредиту; назву Кредитного договору з «Договір про надання відновлювальної кредитної лінії» змінено на «Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії». Згідно умов Кредитного договору та чинного законодавства України, усі додаткові угоди та договори є невід`ємними частинами Кредитного договору та є обов`язковими для виконання сторонами Кредитного договору. Усі Додаткові угоди до Кредитного договору були підписані як позивачем, так і відповідачем власноруч. Тобто відповідач ознайомилась з договірними умовами та прийняла на себе всі договірні зобов`язання. ПАТ «Укрсоцбанк» виконало всі взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання. Відповідач взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання порушила, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 2 953 055,33 грн. 25.04.2018 року позивачем в адресу відповідача поштою було направлено Претензію з пропозицією врегулювати питання заборгованості в позасудовому порядку. Однак, вимоги позивача відповідачем виконано не було, жодних пропозицій щодо досудового врегулювання даного спору від відповідача не надходило, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 02.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, клопотання представника відповідача задоволено. Витребувано у ПАТ «Укрсоцбанк» документи щодо: руху грошових коштів по кредитному договору №06-10/390 з дати укладення договору по теперішній час з підсумовуючими даними щодо сум оплати та залишку по кредиту; копії платіжних доручень та документів щодо оплати ОСОБА_1 необхідних платежів по кредитному договору №06-10/390 з дати укладення договору по теперішній час; розрахунок заборгованості по кредитному договору №06-10/390; копії всіх без виключення аркушів кредитної справи по кредитному договору №06-10/390; розрахунок процентів та штрафних санкцій (пені), передбачених кредитним договором обґрунтовані вихідними даними для таких розрахунків з наведенням відповідних формул.

Ухвалою суду від 07.11.2019 року залучено АТ «Альфа-Банк» в якості правонаступника позивача АТ «Укрсоцбанк».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника АТ «Альфа-Банк», позов підтримав повністю, та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, представник відповідача подав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та застосувати строки позовної давності.

На підставі повного та всебічного дослідження обставин справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30.11.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п. 1.1.1. договору, надання кредиту здійснюється окремими частинами в межах максимального ліміту, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, а також комісій, в розмірі та в порядку, визначених цим Договором.

Кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом, відповідно до п. 1.1.3. договору, є 29.11.2021 року (включно) або достроково у випадках, передбачених цим договором, та/або договорами, які забезпечують (забезпечуватимуть) виконання зобов`язань за цим договором, та/або чинним законодавством України.

30.11.2007 року в забезпечення виконання договору про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №04/І-896, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку банку трикімнатну квартиру загальною площею 66,3 м2, житловою площею 38,6 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

30.11.2007 року в забезпечення виконання договору про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №04/І-897, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 216,4 м2, житловою площею 111,4 м2 у усіма надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,149 га, з цільовим призначенням для будівництва про обслуговування житлового будинку 0,100 га та ведення особистого селянського господарства 0,049 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

23.07.2009 року додатковою угодою №1 про внесення змін до договору кредиту №6-10-390 від 30.11.2007 року, сторони погодили встановити з 01.07.2008 року процентну ставку за користування кредитом на рівні 17,50% річних.

23.07.2013 року договором про внесення змін №3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390 від 30.11.2007 року, сторони домовились змінити форму кредиту з «відновлювальної кредитної лінії» на «невідновлювальну кредитну лінію», у зв`язку з чим відповідач відмовилася отримувати в подальшому на підставі договору кредиту транші кредиту. Назва договору змінився з «Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390» на «Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №6-10/390». Сторони домовились, що погашення частини заборгованості за кредитом в сумі 9 000,00 грн. здійснюється відповідачем не пізніше 23.07.2013 року.

23.07.2013 року договором про внесення змін №4 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №6-10/390 від 30.11.2007 року, сторони встановили, що погашення залишку заборгованості відповідача за кредитом та процентами, що нараховані станом на 23.07.2013 року здійснюватиметься після спливу шестимісячного строку з дати підписання цього Договору про внесення змін. Встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 1% річних протягом шестимісячного строку з дати підписання цього Договору про внесення змін. Після спливу шестимісячного строку, процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі 17,5% річних. Сторони домовилися, що погашення кредиту в сумі 886 532,54 грн. здійснюється відповідачем не пізніше 22.01.2014 року.

В порушення умов договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10.04.2018 рік створилась заборгованість на загальну суму 2 953 055,33 грн., яка складається із: 886 532,54 грн. суми заборгованості за кредитом, 1 240 344,46 грн. суми заборгованості за відсотками, 247 268,70 грн. розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, 325 226,94 грн. розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків, 109 930,03 грн. розміру інфляційних витрат за кредитом, 143 752,66 грн. розміру інфляційних витрат за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

25.04.2018 року позивачем в адресу відповідача поштою було направлено претензію з пропозицією врегулювати питання заборгованості в позасудовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога з пропозицією погашення заборгованості була також направлена відповідачу 03.04.2014 року.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» 14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно з рішенням №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у передавальному акті з 15.10.2019 року.

Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 651 ЦК України).

Згідно вимог частини першої статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов`язання по кредитному договору, до наступного часу заборгованість не погашена, позивачем з свого боку виконані всі умови договору, права позичальника не порушені, позивачем давалась змога відповідачу в добровільному порядку погасити заборгованість, однак, ним вимоги позивача ігнорувались, в зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 здійснила останній платіж ще у 2013 році.

Згідно з пунктами 3.3.4., 3.3.5. договору №06-10/390 від 30.11.2007 року позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та комісії в порядку, визначеному п.п. 2.5., 2.6. цього договору, та своєчасно та в повному обсязі повертати кредит в порядку, визначеному в п. 1.1. цього договору.

Відповідно до пункту 4.4 Договору у випадку не виконання позичальником зобов`язань, визначених п.п. 3.3.2, 3.3.3, 3.3.7 3.3.13 цього договору, протягом більше 15 календарних днів підряд, або невиконання позичальником зобов`язань, передбачених п.п. 3.3.4, 3.3.5 цього договору протягом більше ніж 90 календарних днів підряд, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився і, відповідно, позичальник зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня після закінчення вказаних в цьому пункті строків повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором (строкову та прострочену) та погасити вимоги кредитора, що випливають з цього договору.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Згідно з пунктом 7.3. Договору він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, тобто невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як видно із пункту 4.4 договору, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання та визначили умови такої зміни.

Також видно, що останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 23.08.2013 року, а тому відповідно до пункту 4.4 цього договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів після сплати боржником останнього платежу, тобто з 23.11.2013 року.

З огляду на зазначене, через 90 днів після сплати боржником останнього платежу, в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 12.07.2018 року, тобто з пропуском позовної давності, що відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови в задоволенні позову за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Дана позиція відображена у Постановах Верховного Суду від 29 серпня 2018 року справа № 760/4415/16-ц провадження №61-7050св18, від 19 червня 2019 року справа № 761/16430/16-ц провадження № 61-23550св18 від 17 липня 2019 року справа № 299/1135/16-ц провадження № 61-11522св18 від 24 липня 2019 року справа № 751/2958/16 провадження № 61-3697 св 1.

Оскільки, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено, тому сплачений судовий збір необхідно покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, МФО 300346, п/р № ІВАN НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).

Відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення виготовлений 24.12.2019 року.

Суддя: