ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 522/14476/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2803/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник позивачів - ОСОБА_5,

відповідачі - публічне акціонерне товариство «Одесагаз» ( далі - ПАТ «Одесагаз»), товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» (далі - ТОВ «Одесагаз -постачання»),

представник відповідача ПАТ «Одесагаз» -ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 року у складі судді Науменко А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ПАТ «Одесагаз», ТОВ«Одесагаз-постачання» про порушення прав споживачів, визнання дій незаконними, в якому уточнивши вимоги, просили визнати незаконними дії:

- ПАТ «Одесагаз» щодо нарахування обсягу та плати за спожитий газ відносно споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині визначення об'єму та обсягу спожитого газу, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу, встановленому у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1

- ТОВ «Одесагаз-постачання» щодо споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині нарахування плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу встановленому у багатоквартирному будинку за вищевказаною адресою.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що у листопаді 2016 року ПАТ «Одесагаз» без попередньої згоди зі споживачами встановлено загальнобудинковий лічильник газу у багатоквартирному будинку за зазначеною адресою.

Відразу після встановлення загальнобудинкових лічильників обліку газу, ТОВ «Одесагаз - постачання»розпочало здійснювати розрахунок вартості використаного природного газу не на підставі норм споживання, а згідно показників вищезгаданого лічильника, що спричинило порушення прав позивачів.

Внаслідок чого, розмір оплати за газ позивачам, які не мали індивідуальних квартирних лічильників, істотно збільшився і виявився неспівмірним із оплатою, яка нараховується споживачам, квартири яких обладнано індивідуальними лічильниками газу. У користуванні позивачів з газових приладів знаходиться тільки газова плита, яка використовується для приготування їжі.

Зазначали, що загальнобудинковий лічильник рахує газ, спожитий цілим будинком, тобто всіма побутовими споживачами, а також юридичними особами та суб'єктами господарської діяльності, розташованими в будинку, на споживачів, які не мають квартирного лічильника, фактично перекладаються всі ризики по втратам газу.

Тому, такий лічильник газу не забезпечує і не може забезпечити облік споживання кожного окремого побутового споживача. Споживачі поставлені у нерівні умови щодо розміру плати за газ у порівнянні з тими, яким ПАТ «Одесагаз» встановило індивідуальні лічильники.

Посилались на положення ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», що права споживача вважаються у будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять їх як споживачів, у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, а ціну продукції визначено неналежним чином (т.1 а.с. 2-6,72-74 ).

Відповідачем ТОВ «Одесагаз -постачання» до суду надано відзив на позовну заяву в якому вони просять відмовити в позові.

Зазначили, що вони є постачальником природного газу, на них покладені спеціальні обов'язку щодо постачання природного газу побутовим споживачам на підставі договору.

З листопада 2016 року по лютий 2017 року ТОВ «Одесагаз -постачання» здійснює розрахунки вартості спожитого газу на підставі об'єму кожного з них, наданого ПАТ «Одесагаз», який визначено відповідно до розрахунків, на підставі загальнобудинкового лічильнику. Порядок надання інформації постачальником побутовим споживачам передбачено умовами Типового договору, ця інформація є у вільному доступі і публікується на сайті постачальника, а також вказується у платіжних документах, які надавались позивачам, разом із об'ємами спожитого газу.

У відзиві на позов ПАТ «Одесагаз» просить відмовити позивачам в позові, посилаючись на те, що з 01 липня 2015 року ПАТ «Одесагаз», як оператор газорозподільної мережі здійснює діяльність з розподілу природного газу. Позивачам, як споживачам послуг, була надіслана заява-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу. З заявою про припинення розподілу природного газу споживачі не звертались, а тому договір є таким, що підписаний.

З метою недопущення зростання тарифу на розподіл природного газу Постановою від 24 березня 2016 року № 404 затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Одесагаз» на 2016-2025 роки на підставі пооб'єктного переліку багатоквартирних будинків, які необхідно обладнати загальнобудинковими вузлами обліку природного газу.

ПАТ «Одесагаз» щодо встановлення загальнобудинкових вузлів обліку було проінформувало міські та селищні ради про необхідність сприяння газорозподільним підприємствам та проведення роз'яснювальної роботи серед населення.

У разі наявності загальнобудинкового вузла обліку природного газу, встановленого для ведення обліку обсягів споживання природного газу споживачами в багатоквартирному будинку або на групу будинків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (у редакції від 27.01.2016р.) (т.1а.с.111-116).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ «Одесагаз» щодо нарахування обсягу та плати за спожитий газ відносно споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині визначення об'єму та обсягу спожитого газу, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу, встановленому у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1

Визнано незаконними дії ТОВ «Одесагаз-постачання» щодо споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині нарахування плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу встановленому у багатоквартирному будинку за вказаною адресою (т.1а.с.180-187).

У відповіді на відзиви відповідачів позивачі посилались на порушення їх прав, як споживачів послуг, та просили суд задовольнити їх вимоги (т.1 а.с.147-153).

В апеляційній скарзі ПАТ «Одесагаз» просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові.

Неправильність рішення суду мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначало, що ПАТ «Одесагаз» встановило та ввело у експлуатацію загальнобудинковий вузол обліку природного газу на будинок АДРЕСА_1 відповідно до вимог діючого законодавства. Даний вузол обліку є комерційним для взаєморозрахунків між споживачами, постачальником та газорозподільним підприємством. Визначення об'ємів розподіленого та спожитого природного газу здійснюється згідно п. 5.5 Договору розподілу природного газу з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (далі - Постанова № 620).

Посилалось, що суд помилково дійшов висновку про задоволення позову, оскільки розрахунки за спожитий природний газ споживачам, які не мають індивідуальних лічильників газу, проводяться відповідно до показань загальнобудинкового лічильника газу та відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу затвердженого вказаною Постановою № 620. У разі незгоди власника квартири розрахуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру за власні кошти.

Судом першої інстанції вищезазначені доводи ПАТ «Одесагаз» до уваги не прийнято, а тому товариство просило рішення суду скасувати ( т.1 а.с.196-200).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_5 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, крім доводів, які містяться в позові, зазначила, що:

- позивачами договори про надання послуг з управлінням багатоквартирним будинком з КП ЖКС «Портофранківський» не укладені, що підтверджено листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 16 травня 2018 року (т.1 а.с.166) ;

- ПАТ «Одесагаз», встановивши лічильники у вказаному будинку, договірні відносини щодо зняття показників будинкового вузла обліку з експлуатаційною організацією, яка є управителем будинку не узгоджував, чим порушив вимоги пункту 4 Тимчасового положення;

- договір про зняття показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу від 01 листопада 2016 року, укладений між ПАТ «Одесагаз» та КП ЖКС «Портофранківський» не має юридичних наслідків, оскільки вказаний будинок знаходиться в управлінні та на обслуговуванні МП «Ренесанс -92» (зараз ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92(ДП) з 1994 року, що підтверджено рішенням Одеської міської ради №922 від 17 липня 1994 року ( т.1 а.с.154);

- починаючи з 1994 року акту прийому - передачі, вказаного будинку між КП ЖКС «Портофранківський» та ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92(ДП) не укладалось, будинок в управління не передавався . Між, ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92(ДП) та власниками та користувачами будинку укладені індивідуальні типові договори на обслуговування будинку та прибудинкових території:

- індивідуальні лічильники у квартирах позивачів на час спірних відносин були відсутні, а тому норми споживання газу повинні були нараховуватися за постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №203, з норми споживання газу 4,4 куб.м газу на одну людину в місяць;

- в зв'язку великим нарахуванням оплати за газ позивачі вимушені були встановити лічильники газу за власний рахунок (т.1 а.с.122-125).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та представника позивачів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги позивачів, суд першої інстанції виходів з того, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачами.

Тому обсяг газу та розмір оплати, які відповідачі пред'явили для оплати позивачам на підставі даних загальнобудинкового лічильника є необґрунтованими, а дії відповідачів щодо визначення об'єму та обсягу спожитого газу, нарахування плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу, встановленому у багатоквартирному будинку є незаконними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі: ОСОБА_1 (кв.НОМЕР_1), ОСОБА_2 (кв.НОМЕР_2), ОСОБА_3.(кв.НОМЕР_3), ОСОБА_4 (кв.НОМЕР_4) проживають у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1

На ім'я позивачів, як споживачів газу, оформлено особові рахунки: ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_5), ОСОБА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_5), ОСОБА_3.(особовий рахунок № НОМЕР_6), ОСОБА_4 (особовий рахунок № НОМЕР_7).

На час виникнення спірних правовідносин індивідуальні лічильники газу у позивачів не були встановлені.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні та на обслуговуванні МП «Ренесанс- 92» (зараз ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92 (ДП)) з 1994 року, що підтверджується рішенням Одеської міської ради № 922 від 17 липня 1994 року, договором від імені Одеської міської ради в особі Управління житлово-комунального господарства, договором про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2017 року ( т.1 а.с.154).

Між ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92 (ДП) та мешканцями будинку (власниками житлових та нежитлових приміщень) укладено індивідуальні типові договори на обслуговування будинку та прибудинкової території.

Працівниками ПАТ «Одесагаз» за адресою: АДРЕСА_1 встановлено загальнобудинковий прилад обліку природного газу, який введено в експлуатацію з 01 листопада 2016 року.

Договір про зняття показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу від 01 листопада 2016 року укладений між ПАТ «Одесагаз» та КП ЖСК «Портофранківський».

01 жовтня 2016 року між ПАТ «Одесагаз» та КП ЖСК «Портофранківський» було складено та підписано акт - приймання загальнобудинкового вузла обліку природного газу в експлуатацію.

З листопада 2016 року після встановлення вузла обліку природного газу ПАТ «Одесагаз» розпочало визначати об'єм та обсяг споживання позивачам за його показниками, а ТОВ «Одесагаз-постачання» почало здійснювати облік спожитого газу споживачам у яких в квартирах відсутні індивідуальні лічильники, за показниками загальнобудинкового лічильника.

Про вказані обставини позивачам стало відомо при отриманні рахунків у лютому 2017 року.

Судом встановлено, що про встановлення загальнобудинкового лічильника у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 також про те, що облік спожитого газу, споживачам без індивідуальних газових лічильників у цьому будинку буде здійснюватися не за передбаченими законодавством нормами споживання, а за показниками загальнобудинкового лічильника та з якого часу позивачів відповідачами проінформовано не було.

Правовідносини з постачання, обліку природного газу споживачам, встановлення газових лічильників регулюються Законом № 3533-VI, Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року N 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Згідно з ч.1ст.19 Закону № 1875-IV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі Закон № 3533-VI).

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Встановлено, що позивачі є споживачами природного газу, а відповідач ПАТ «Одесагаз» - є оператором газорозподільної мережі(ГРМ), виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням, а ТОВ «Одесагаз-постачання» постачальником газу.

Позивачі посилаються на те, що вони не відмовлялись від безкоштовного встановлення лічильників газу в їх квартирах. Передбачена додатком №10 гранична норма споживання газу становить 9,8 куб.м на людину на місяць. Однак, згідно загальнобудинкового лічильника, їм виставили оплату за газ по 40 і більше куб.м на людину, що суперечить Кодексу газорозподільних систем, та додатку 10 до нього. Внаслідок чого споживачі мають сплачувати за 40,3куб.м. газу замість 4,4 кубометра із розрахунку на одну зареєстровану особу, тобто майже вдесятеро завищену вартість газу.

Відповідно до чинного законодавства оплата за спожитий газ в такому випадку здійснюється відповідно до норми споживання, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, в розмірі 4,4 кубометрів газу на одну зареєстровану особу(Плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання на 1 людину). Постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 р. № 609 норму споживання зменшено до 3,3 кубометрів газу на одну зареєстровану особу.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо виконавець послуги нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору та ціни продукції визначеної неналежним чином.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону № 3533-VI та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року № 2260-VIII, - тільки для приготування їжі - з 01 січня 2021 року).

За змістом ст. 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» № 3533-VI (тут і надалі, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)(далі - Закон № 3533-VI) споживачі природного газу - це фізичні особи (населення), фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3533-VI фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до приписів ст.6 Закону № 3533-VI суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 01 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 01 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року.

У разі не встановлення населенню лічильників газу суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5.4 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС (в редакції, чинній на момент виникнення спору) визначено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ.

У разі наявності вузлу обліку газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого Постановою № 620.

Відповідно до пункту 5.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого Постановою № 620 (в редакції чинній на момент виникнення спору), встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

ПАТ «Одесагаз» не надано до суду доказів, що договори між окремими побутовими споживачами (власниками квартир, не обладнаних квартирними лічильниками газу) та відповідачами, зокрема щодо встановлення загальнобудинкового лічильника та проведення оплати за показниками такого лічильника, також не укладалися.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанцій про задоволення позовних вимог позивачів, оскільки в даному випадку порушуються права позивачів, як споживача послуг. Дії ПАТ «Одесагаз» призводять до порушення умов договору на постачання природного газу, укладеного між побутовими споживачами та газорозподільною компанією, яким передбачається, що кошти сплачуються споживачем тільки за той газ, який вони дійсно споживали.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, як суб'єкт господарювання, не зобов'язаний встановлювати за власний рахунок індивідуальні лічильники газу не заслуговують на увагу та суперечать вимогам ст.6 Закону № 3533-VI, згідно якої суб'єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, були зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року.

Зміст статті 6 Закону № 3533-VI свідчить про наявність безумовного обов'язку відповідних суб'єктів господарювання - газорозподільних організацій забезпечити встановлення лічильників для такої категорії споживачів природного газу, як населення, у вигляді приладів обліку природного газу, що дозволяють визначати обсяги споживання газу кожним окремим споживачем.

При цьому таких споживачів не зобов'язано відшукувати джерела фінансування приладів та робіт, які підлягають встановленню, або забезпечувати цими приладами відповідних суб'єктів господарювання.

Невстановлені лічильників в квартирах позивачів призводить до нарахування власникам (користувачам) квартир, необладнаних квартирними лічильниками, сум за споживання газу, який не використовувався споживачами.

В той же час встановлення загальнобудинкового лічильника із позивачами та іншими власниками квартир у житловому будинку не погоджувались.

Крім того, ст. 6 Закону № 3533-VI визначає обов'язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку.

Враховуючи те, що на вимогу споживачів відповідач ПАТ «Одесагаз» у відповідності до вимог ст. 6 Закону № 3533-VI не забезпечило встановлення індивідуального лічильнику газу позивачам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу без погодження із позивачами та нарахування вартості спожитого газу на підставі показників загальнобудинкового вузла обліку газу безпосередньо порушують права позивачів, оскільки в процесі обліку спожитого газу не відображається фактичне споживання газу кожним окремо споживачем багатоквартирного будинку, у квартирі якого відсутній лічильник, що призводить до нарахування вартості споживання газу, який насправді не використовувався споживачами, а саме: позивачами по справі.

Крім того, договір про зняття показників загальнобудинкового вузла обліку природного газу від 01 листопада 2016 року укладений між ПАТ «Одесагаз» та КП ЖСК «Портофранківський».

Між тим будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні та на обслуговуванні МП «Ренесанс- 92» (зараз ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92 (ДП)) з 1994 року, що підтверджується рішенням Одеської міської ради № 922 від 17 липня 1994 року, договором від імені Одеської міської ради в особі Управління житлово-комунального господарства, договором про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій від 01 квітня 2017 року ( т.1 а.с.154).

Однак між ЖУФ «Ренесанс» ЛТД -92 (ДП)) та ПАТ «Одесагаз» договір не укладено.

Таким чином, внаслідок бездіяльності ПАТ «Одесагаз» споживачі газу у вказаному будинку поставлені у нерівне становище. Встановлення відповідними суб'єктами господарювання газорозподільними організаціями за власний рахунок лічильників для такої категорії споживачів природного газу як населення саме у вигляді таких приладів обліку природного газу, дозволяють визначення обсягів споживання кожним окремим споживачем.

На вказані обставини звертає увагу Велика Палата Верховного Суду у постанові № 14-347цс18 від 07 листопада 2018 року, справа № 214/2435/17 та в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року по справі № 676/3059/17, провадження № 61-37783св18.

З огляду на викладене, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку що встановлення ПАТ «Одесагаз» загальнобудинкового вузла обліку газу в процесі споживання газу не відображає фактичного споживання газу кожним споживачем багатоквартирного будинку окремо, що породжує нарахування сум за споживання газу, який насправді не використовується споживачем.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення в частині визнання незаконних дії ПАТ «Одесагаз» щодо нарахування об'єму та плати за спожитий газ відносно споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконними дії ТОВ «Одесагаз-постачання» щодо споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині нарахування плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового вузлу обліку газу встановленому у багатоквартирному будинку за вказаною адресою, судом апеляційної інстанції не переглядалося, оскільки не оскаржувалось.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах публічного акціонерного товариства «Одесагаз» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 в частині визнання незаконних дії ПАТ «Одесагаз» щодо нарахування об'єму та плати за спожитий газ відносно споживачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков