Головуючий суду 1 інстанції -Безкровний І.Г.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 414/2720/18
Провадження № 22-ц/810/108/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

заявник Головне управління Держгеокадастру у Луганській області

заінтересовані особи Нововодянська сільска рада Кремінського району Луганської області, Кремінська районна державна адміністрація Луганської області

скаржник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Безкровного І.Г. 28.12.2018 року в м.Кремінна

у цивільній справі за заявою Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, заінтересовані особи: Нововодянська сільска рада Кремінського району Луганської області, Кремінська районна державна адміністрація Луганської області, про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року заявник ГУ Держгеокадастру у Луганській області звернувся з заявою про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою, в обґрунтування якої посилався на те, що рішенням Кремінської районної ради Луганської області від 24.05.1994 року ОСОБА_4 було передано в постійне користування земельну ділянку площею 52,3 га, у тому числі: рілля - 49,4 га, сіножаті - 2,9 га, розташовану на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області, для ведення селянського (фермерського) господарства. 10.11.1994 року ОСОБА_4 отримав державний акт на право постійного користування вказаною земельною ділянкою серії НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15. 23.11.1994 року відповідно до вимог Закону України «Про фермерське господарство» ОСОБА_4 зареєстрував фермерське господарство «ЛАВР-АГРО». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. За час життя останнього у встановленому порядку право отримання у власність чи користування, відповідно до п.6 Перехідних положень ЗК України, земельною ділянкою переоформлено не було. Між власником земельної ділянки та головою ФГ «ЛАВР-АГРО» не укладався договір, положеннями якого передбачена можливість передачі в порядку спадкування права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, а тому ФГ «ЛАВР-АГРО» не має правових підстав користування спірною земельною ділянкою. Також заявник вважає, що діючим законодавством не передбачена можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою, а передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення. Невизначеність з суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у користування ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, виключає можливість належним чином здійснювати повноваження уповноваженого щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

Оскільки законом не передбачено припинення права користування земельною ділянкою у зв'язку зі смертю, а право постійного користування зазначеною земельною ділянкою не успадковується, заявник просить встановити факт припинення права постійного користування ОСОБА_4 цією спірною земельною ділянкою, яка розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 10.11.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 28.12.2018 року заяву ГУ Держгеокадастру у Луганській області, заінтересовані особи: Нововодянська сільська рада Кремінського району Луганської області, Кремінська районна державна адміністрація Луганської області про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою задоволено повністю. Встановлено факт припинення права постійного користування ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 52,3 га, у тому числі: рілля - 49,4 га (з кадастровим номером НОМЕР_2), сіножаті - 2,9 га (з кадастровим номером НОМЕР_3), розташованої на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області та наданої для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 10.11.1994, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що статтею 141 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, до якого не входить смерть особи, якій земельна ділянка була передана у користування, і що виключає можливість вирішення цього питання у позасудовому порядку. В той же час, встановлення факту припинення права користування земельною ділянкою померлою особою, з огляду на вищезазначені норми права, дасть можливість для подальшого законного розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у користуванні померлого ОСОБА_4

З ч. 4 ст. 25 ЦК України вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Невизначеність із суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у постійному користуванні ОСОБА_4, виключає можливість належним чином здійснювати Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області свої повноваження щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, передбачені п.п. 31 п. 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015., а також п.п. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.

За таких обставин, суд першої інстанції вважав за необхідне задовольнити заяву повністю та встановити факт припинення права постійного користування померлим ОСОБА_4 зазначеною земельною ділянкою.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3, із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції були грубо порушені процесуальні та матеріальні права ОСОБА_3, оскільки суд не врахував, що після смерті ОСОБА_4 його дружиною ОСОБА_3 була подана заява на прийняття спадщини, про ймовірність порушення свого права на спадщину за законом ОСОБА_3 дізналась випадково, оскільки вона не була залучена до участі у справі та судом не повідомлялась про час та місце розгляду справи. Крім того, ОСОБА_3 подала до Кремінського районного суду Луганської області позов про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, оскільки приватний нотаріус через довгий час постановив постанову про відмову виконання нотаріальних дій. Скаржник вважає, шо має право на спадкування спірної земельної ділянки як спадкоємець першої черги після померлого ОСОБА_4

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на наявність у справі спору про право.

Також скаржник вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для відкриття провадження у справі, оскільки на момент подачі заяви до суду ОСОБА_4 був померлою особою, а не фізичною особою, оскільки зі смертю людина перестає існувати фізично.

Крім того, скаржник вважає, що на момент видачі ОСОБА_4 державного акту НОМЕР_1 від 11.11.1994 року на спірну земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_3 діяли норми законодавства Земельного та Цивільного кодексів УРСР, а Кремінський суд у своїм рішенні застосовує норми Цивільного Кодексу України 2003 року зі змінами і доповненнями, у той час, як у ч.1 ст.58 Конституції України закріплена норма, що закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Стосовно чинності державного акту на право власності на землю, п.10 ст.28-1 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим законом, є дійсними. Також п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що земельні ділянки, право власності ( користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру, а у даному випадку спірна земельна ділянка має кадастровий номер. На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, ухилився від з'ясування обставин та не дотримався встановленого принципу оцінки доказів, оскаржуване рішення, як вважає скаржник, є незаконним і підлягає скасуванню.

Заявником ГУ Держгеокадастру у Луганській області на апеляційну скаргу надано відзив, з якого вбачається, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення. Спірна земельна ділянка не підлягає спадкуванню у зв'язку з тим, що вона не входить в частку статутного фонду та сумісне майно фермерського господарства «ЛАВР_АРГО».

Учасники справи, яких було належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились, заяв про відкладення розгляду справи від останніх на адресу Луганського апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України без участі учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву ГУ Держгеокадастру у Луганській області та встановлюючи факт припинення права постійного користування ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 52,3 га, суд першої інстанції посилався на те, що невизначеність із суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у постійному користуванні ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, виключає можливість належним чином здійснювати Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області свої повноваження щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, при цьому, суд першої інстанції не звергнув уваги на те, що спірна земельна ділянка була отримана ОСОБА_4 у постійне користування саме для створення селянського (фермерського ) господарства, а прийняв до уваги тільки те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 від 10.11.1994 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15, ОСОБА_4 на підставі рішення Кремінської районної ради народних депутатів Кремінського району Луганської області від 24.05.1994 року отримав у постійне користування земельну ділянку площею 52,3 га, у тому числі: рілля - 49,4 га (з кадастровим номером НОМЕР_2), сіножаті - 2,9 га (з кадастровим номером НОМЕР_3), що розташована на території Нововодянської сільської ради Кремінського району Луганської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи заяву ГУ Держгеокадастру у Луганській області про встановлення факту припинення права постійного користування ОСОБА_4 земельною ділянкою суд першої інстанції не прийняв до уваги положення Закону України « Про селянське (фермерське) господарство», в редакції, що була чинною на час виникнення права на постійне користування земельною ділянкою.

Так, розділом II Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» щодо створення селянського (фермерського ) господарства передбачена можливість створення такого господарства тільки у поєднанні отримання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, які передаються громадянам України у власність і надаються у користування, у т.ч. й на умовах оренди, (ч.2.ст.4).

Також, відповідно до ст.9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» реєстрація селянського (фермерського господарства) відбувається тільки після одержання Державного акту на право приватної власності на землю, Державного акту на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, (ч.1 ст.9);сільська, селищна, міська Рада народних депутатів заносить до спеціальної погосподарської книги дані про склад господарства, передану у власність та надану у користування господарству земельну ділянку,(ч.3 ст.9).

Відповідно до ст.ст.10,11 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» саме селянське (фермерське) господарство справляє плату за земельну ділянку та несе обов'язки я власника земельної ділянки або користувача за використання земель за їх цільовим призначенням, ефективним використанням, сплатою земельного податку тощо.

Аналіз зазначених правових норм є підставою для висновку про те, що земельна ділянка, надана для створення селянського (фермерського) господарства пов'язана безпосередньо з селянським (фермерським) господарством, утворення якого і відповідна державна реєстрація неможлива без наявності переданої у власність або постійне користування, що підтверджується наявним Державним актом, земельної ділянки, як і не можливе здійснення господарської діяльності селянським (фермерським) господарством без наявності землі господарства.

Відповідно до п.6.1. Статуту фермерського господарства «ЛАВР-АГРО» в новій редакції станом на 2011 рік до земель господарства можуть належати землі, передані господарству у приватну власність у користування, що посвідчено Державними актами на право власності на землю та користування, виданими на ім'я голови господарства, а.с.18.

Відповідно до п.1.2. Загальних положень статуту фермерського господарства «ЛАВР-АГРО» засновником та головою господарства є ОСОБА_4; членами господарства, у тому числі й скаржник у даній справі - ОСОБА_3, а.с.15.

З дня набрання чинності Закону України «Про фермерське господарство» Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» втратив чинність.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про фермерське господарство» право володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Відповідно до ч.2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України « Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Як вірно встановлено судом першої інстанції спірна земельна ділянка внесена до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_2.

Спірну земельну ділянку не виключено з Державного земельного кадастру, фермерське господарство «ЛАВР АГРО» не ліквідовано.

Як вбачається з заяви ГУ Держгеокадастру, заявником для участі у справі у якості заінтересованих осіб зазначені тільки Нововодянська сільска рада Кремінського району Луганської області, Кремінська районна державна адміністрація Луганської області.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що у даній справі вбачається наявність певного стану суб'єктивного права фермерського господарства «ЛАВР АГРО» на спірну земельну ділянку і у викладених заявником ГУ Держгеокадастру обставин справи є суперечності з ознаками наявності матеріального спору, на що суд першої інстанції уваги не звернув та розглянув справу без участі фермерського господарства «ЛАВР АГРО».

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч. 1 ст.293 ЦПК України, якими визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заявник ГУ Держгеокадастру у Луганській області є юридичною, а не фізичною особою, а факт, який останній просить суд встановити, має для заявника юридичне значення щодо реалізації повноважень Держгеокадастру на території Луганської області, відповідно до покладених на нього завдань, а не охорона прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, як це передбачено загальними положеннями щодо окремого провадження.

Як вбачається з рекомендацій, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності спору про право у даній справі, а також порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи в порядку окремого провадження.

Колегія суддів не вважає можливим надавати правовий аналіз іншим доводам апеляційної скарги, оскільки ці доводи можуть бути предметом розгляду при звернення учасників справи за захистом порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів с позовом на загальних підставах.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне, відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, скасувати рішення суду першої інстанції та залишити заяву ГУ Держгеокадастру у Луганській області без розгляду із роз'ясненням права на звернення до суду з відповідною заявою на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ч.6 ст.294, ст.ст. 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 28 грудня 2018 року скасувати, заяву Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, заінтересовані особи: Нововодянська сільска рада Кремінського району Луганської області, Кремінська районна державна адміністрація Луганської залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08.04.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

А.В. Яресько