Провадження № 6/760/33/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року Солом?янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

19 грудня 2018 року заявник звернувся до суду і просить поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається на те, що виконавчі листи не пред'являлися до виконання, так як були отримані з пропуском строку для їх пред'явлення.

Крім того, з 05 лютого 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра».

У зв'язку з великим об'ємом роботи по реструктуризації дебіторської та кредиторської заборгованості, кризовими явищами в економіці, що привело до збільшення кількості судових справ по стягненню заборгованості з боржників банку, а також скорочення штату серед юристів юридичного департаменту банку, контроль за юридичним супроводом судових справ був значно ослаблений.

Ці обставини зумовили пропуск банком строку для своєчасного звернення до суду із заявою про видачу виконавчих документів у 2012 році та подачі заяви про поновлення строків на пред'явлення виконавчого документу до виконання до цього часу.

Вважає, що ухилення боржниками від сплати заборгованості за кредитним договором призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права держави в особі Фонду, інших кредиторів банку та спричинить невиправдані видатки з державного бюджету України.

З врахуванням викладених обставин вважає, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 01 серпня 2012 року був задоволений позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

06 серпня 2013 року на адресу заявника відповідно до поданого до суду 26 липня 2013 року запиту було направлено завірену копію рішення в справі та два виконавчі листи.

Відповідно до відомостей, зазначених в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія рішення та виконавчі листи отримані банком 12 серпня 2013 року.

В подальшому 31 січня 2014 року та 23 лютого 2017 року представник банку звертався до суду з заявами про видачу копії рішення суду та виконавчих листі, на що судом направлялася відповідь про отримання представником банку як рішення суду, так і виконавчих листі.

/ а.с. 63 - 80 /

Відповідно до п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, діючій на момент ухвалення рішення та видачі виконавчого листа) рішення суду може бути пред'явлено до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлювались для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його постановлення.

Тобто, виконавчий лист був отриманий банком уже з пропуском встановленого законом строку для пред»явлення його до виконання.

Так, метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов»язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Обгрунтовуючи причини пропуску пред»явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на введення в банку тимчасової адміністрації, а також аналізує норми закону та рішення Європейського суду в контексті ст.6 Конвенції з прав людини в частині доступу до суду.

Не заперечуючи такого права у заявника, суд у той же час звертає увагу на наступне.

Як зазначено вище, рішення в справі було ухвалено судом 01 серпня 2012 року, в той час, коли тимчасова адміністрація в ПАТ «КБ «Надра» була введена рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 26 від 05 лютого 2015 року.

Крім того, заявник на момент ухвалення рішення був та на даний час залишається юридичною особою із значною кількістю штатних працівників, у тому числі юристів.

Будь-яких доказів того, що в зв»язку з введенням тимчасової адміністрації був ослаблений юридичний супровід розглянутих судом справ в зв»язку з вивільненням працівників, у тому числі юристів, заявник до суду не надав.

Представник заявника в судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, будь-яких додаткових доказів чи обгрунтувань, з яких можна було б зробити висновок про поважність причин пропуску звернення виконавчого листа до виконання , також не надав.

Що стосується приведеного в заяві аналізу, суд виходить з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом у встановлені законом строки були захищені порушені права заявника, справа була розглянута в розумні строки, визначені ст.157 ЦПК України (в редакції, діючій на момент ухвалення рішення).

Тобто, заявник, як стягувач, мав можливість звернути ухвалене судом рішення до виконання в визначені законом строки, які є достатніми у порівнянні з встановленими законом строками розгляду справи.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник не навів будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання, отримавши виконавчий лист у справі уже після спливу цього строку, а приведені ним причини пропуску цього строку, виходячи з приведеного вище аналізу, на думку суду, не можуть вважатися поважними, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справ за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарженняна ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва