Постанова

Іменем України

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 403/14663/12

провадження № 61-29664св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», Приватне підприємство «Плутон», Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,

треті особи: Дніпропетровська міська рада, Приватний нотаріус Сімферопольського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Калініна Надія Василівна,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у складі судді Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який надалі уточнила, до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД», товариство), Приватного підприємства «Плутон» (далі - ПП «Плутон»), Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Укрексімбанк»), треті особи: Дніпропетровська міська рада, Приватний нотаріус Сімферопольського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Калініна Н. В., в якому просила визнати недійсним договір іпотеки, укладений 14 березня 2006 року між ПАТ «Укрексімбанк», ПП «Плутон» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Калініною Н. В. 14 березня 2006 року за № 2721, за умовами якого предметом іпотеки є право оренди земельної ділянки площею 0,1522 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (з 22 серпня 2008 року за адресою: АДРЕСА_1 ) та об`єкт незавершеного будівництва - будівля комерційного призначення, що розташована на цій земельній ділянці.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 14 березня 2006 року між ПАТ «Укрексімбанк», ПП «Плутон» та ТОВ «Консоль ЛТД», 14 березня 2006 року за № 2721, посвідчений приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Калініою Н. В., та предметом іпотеки за умовами якого є право оренди земельної ділянки площею 0,1522 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (з 22 серпня 2008 року за адресою: АДРЕСА_1 ) та об`єкт незавершеного будівництва - будівля комерційного призначення, що розташована на цій земельній ділянці. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у березні 2017 року звернулося до суду із апеляційною скаргою. До апеляційної скарги надало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.

Зокрема, у клопотанні про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції заявник зазначав, що відповідачу про існування цієї справи стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду першої інстанції товариство отримало після ознайомлення з матеріалами справи - 17 березня 2017 року,

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк - 30 днів з дня отримання копії ухвали - для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року. Відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зазначені в клопотанні підстави для поновлення строку є неповажними, оскільки в матеріалах справи є клопотання від представника ОСОБА_2 про розгляд справи без участі представника ТОВ фірми «Консоль ЛТД» від 11 січня 2013 року та клопотання від представника ОСОБА_2 про розгляд справи без участі представника ТОВ фірми «Консоль ЛТД» від 27 червня 2014 року.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції ТОВ фірма «Консоль ЛТД» направило заяву, в якій зазначило, що ОСОБА_2 в період з вересня 2012 року до теперішнього часу не перебував на материковій частині України, а тому він не міг особисто подати до суду заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ фірми «Консоль ЛТД» від 27 червня 2014 року, яка зареєстрована судом 08 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що підстави зазначені у клопотанні про поновлення строку є неповажними, оскільки заявник є юридичною особою та такі доводи є необґрунтованими.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги і позиції інших учасників

У червні 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_2 у період з вересня 2012 року до теперішнього часу не перебував на материковій частині України, оскільки щодо нього порушено кримінальну справу і він переховувався від органів слідства, його оголошено у розшук, тому він не міг особисто надати до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД», яка зареєстрована судом 08 липня 2014 року. Крім того, в цій заяві зазначено, що товариство повідомлене про оголошення перерви у справі до 10 липня 2014 року, однак ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не отримувало жодних повісток на зазначену дату. Також з конверту, в якому надійшла зазначена заява, вбачається, що адресу відправника зазначено м. Дніпропетровськ, однак ТОВ фірма «Консоль ЛТД» немає жодної філії/представництва у м. Дніпро, крім того, зазначений конверт направлено з м. Києва, що підтверджується штрих-кодом на конверті, та, на думку заявника, свідчить про фальсифікацію документа. Щодо клопотання про розгляд справи за відсутності представника товариства за підписом голови правління ОСОБА_2, яке зареєстровано судом першої інстанції 12 липня 2013 року, то заявник зазначає, що зазначене клопотання роздруковане на бланку ТОВ «Будівельна Компанія «Консоль ЛТД», проте зазначена юридична особа не є стороною у справі, та судом не з`ясовано чи мав право ОСОБА_2 підписувати та подавати клопотання про розгляд справи за відсутності учасника процесу від імені юридичної особи ТОВ «Будівельна Компанія «Консоль ЛТД», яка не є стороною у цій справі. На думку заявника, зазначені заява та клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ фірма «Консоль ЛТД» не мали братися до уваги, оскільки вони підписані особою ( ОСОБА_2 ), повноваження якої суд не встановив, як і не встановив яким чином ці документи потрапили до суду, а тому апеляційний суд не мав законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

У вересні 2017 року надійшли заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу, в яких позивач просить відхилити касаційну скаргу ТОВ фірма « Консоль ЛТД», а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що усуді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії»), рішення від 23 липня 2003 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, справа «Олександр Шевченко проти України», рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України», ухвала від 14 жовтня 2003 року).

Частиною першою статті 292 ЦПК України 2004 року визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строків. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми цивільного процесуального закону не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Водночас право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Судом встановлено, що 27 березня 2017 року ТОВ фірма «Консоль ЛТД» подала апеляційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якому зазначило, що копію рішення суду отримало лише 17 березня 2017 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року наведені заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк - 30 днів з дня отримання копії ухвали - для подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції ТОВ фірма «Консоль ЛТД» направило заяву, в якій зазначило, що ОСОБА_2 у період з вересня 2012 року до теперішнього часу не перебував на материковій частині України, а тому не міг особисто подати до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ фірма «Консоль ЛТД».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ фірма «Консоль ЛТД» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2014 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначив, що підстави, зазначені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, є неповажними.

Верховний Суд погоджується з таким висновком.

Посилання заявника на те, що ОСОБА_2 у період з вересня 2012 року до теперішнього часу не перебував на материковій частині України, оскільки переховувався від органів слідства на підставі чого його було оголошено у розшук, тому він не міг особисто надати до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД, яка зареєстрована судом апеляційної інстанції 08 липня 2014 року, судом не приймаються до уваги, оскільки заявник не надав жодних доказів на підтвердження обставин, які б перешкоджали голові правління ТОВ фірма «Консоль ЛТД» підписати у липні 2014 року зазначену заяву.

Доводи заявника, що клопотання про розгляд справи за відсутності учасника справи, яке зареєстроване судом першої інстанції 12 липня 2013 року, виготовлене на бланку ТОВ Будівельна компанія «Консоль ЛТД», яке не стороною у справі, а також те, що суд не перевірив повноваження ОСОБА_2 на підписання зазначеного клопотання, не спростовує факту походження цих документів саме від відповідача ТОВ фірма «Консоль ЛТД», оскільки, зазначена заява підписана посадовою особою - головою правління ТОВ фірми «Консоль ЛТД» і завірена його печаткою, де зазначено ідентифікаційний номер відповідача - 20676633. Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником і підписантом ТОВ фірми «Консоль ЛТД» є ОСОБА_2

Доводи про те, що на конверті, в якому направлено заяву про розгляд справи без участі представника заявника від 08 листопада 2014 року, зазначена адреса м. Дніпро, а сама кореспонденція направлена з м. Києва, суд відхиляє, оскільки місце, з якого була відправлена кореспонденція, не є визначальною обставиною.

Посилання заявника на те, що товариство не було повідомлене про оголошення перерви у справі до 10 липня 2014 року є безпідставними, оскільки до матеріалів справи долучено копію судової повістки-виклику Апеляційного суду Дніпропетровської області, на якій є штам вхідної кореспонденції від 27 червня 2014 року ТОВ фірми «Консоль ЛТД», та свідчить про те, що товариство було обізнане про рішення суду першої інстанції та про його перегляд в апеляційному суді.

Подання ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції після спливу більше ніж трьох років після його ухвалення порушує принцип юридичної визначеності, на дотримання якого має законні сподівання інша сторона, та свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх процесуальних прав та обов`язків.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду у цій справі про те, що визначені ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними, їх обґрунтованість спростовується матеріалами справи, оскільки заявником не надано доказів щодо наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальної дії з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Судом також враховано тривалість неподання апеляційної скарги, що відбулося за спливом більше трьох років після ухвалення рішення суду першої інстанції. Причини пропуску строку визнані неповажними на підставі оцінки наявних у матеріалах справи доказів.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ТОВ фірмою «Консоль ЛТД» своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від товариства дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, заявник не надав.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають та стосуються переоцінки доказів. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За наслідками розгляду касаційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Отже, відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, оскільки відсутні підстави для скасування судового рішення.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний