ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 лютого 2019 року

м. Харків

справа № 645/4677/18

провадження № 22-ц/818/989/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду від 01 листопада 2018 року в складі судді Ульяніч І.В.,

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину

Позовна заява мотивована тим, що вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2010 року. Мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15 грудня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Від сплати аліментів відповідач відмовився. Згідно з довідкою державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Харківській області міжрайонного відділу Державної виконавчої службі по Індістріальному та Немишлянському районах м. Харкова Семікіної М.М. станом на 01 липня 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14190 грн. 69 коп. Зазначає, що з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів значно зросли ціни на товари, тому розмір аліментів в сумі 500 грн. є недостатнім для забезпечення утримання дитини. Вважає, що відповідач може сплачувати кошти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно. Посилаючись на вказані обставини, просила збільшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на іі користь, з 500 грн. до 2000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн. до 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 працездатний, має на утриманні доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, інших зобов'язань щодо сплати аліментних платежів не має. Суд першої інстанції, з урахуванням зазначених у статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, вважав за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн. до 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

06 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов частково, збільшивши розмір аліментів з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він на виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року сплачував аліменти, але з урахуванням того, що не мав постійного місця роботи, кошти надсилав з запізненням. Має на утриманні доньку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до довідки про доходи від 02 листопада 2018 року заробітна плата ОСОБА_2 становить 2568 грн.69 коп. Вважає, що у зв'язку з тим, що позов ним визнано частково, сума щомісячних аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повинна складати 1000 грн.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у юридичному шлюбі, якій розірвано рішення Зміївського районного суду Харківської області від 12 листопада 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 15 грудня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем наявності обставин, які відповідно до статті 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року, та дійшов висновку про збільшення розміру аліментів з 500 грн. до 1500 грн. щомісяця.

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з вимогами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Законів України «Про державний бюджет на 2018 рік», «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року становить 1944 грн., з 01 січня 2019 - 2027 грн.

Згідно з частинами 1, 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Оскільки утримання дитини є обов'язком обох батьків, враховуючи згоду ОСОБА_2 на збільшення розміру аліментів, який був визначений судовим рішенням, а також встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей на 2018 та 2019 роки, наявність на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дитини, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року, підлягає збільшенню до 1000 грн. щомісячно.

Належних доказів на підтвердження того, що відповідач має доходи, які дають можливість сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць позивачем не надано і матеріали справи не містять.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_2 при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатив судовий збір в розмірі 1 057 грн. 20 коп., що документально підтверджено квитанцією № 3_12 від 06 грудня 2018 року (а. с. 45).

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2018 року змінити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 (п'ятсот) грн. до 1000 (тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Основ'янському (колишньому Червонозаводському) районі міста Харкова Харківської області, код отримувача - 37999628, повернути ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, суму судового збору в розмірі 1 057 грн. 20 коп. (одна тисяча п'ятдесят сім грн. 20 коп.), яка була сплачена на рахунок отримувача - 0012, МФО отримувача - 899998, за платіжним дорученням (квитанцією) № 3_12 від 06 грудня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова