Справа № 484/5808/19
Провадження № 2/484/1986/19
Ухвала

про залишення позову без руху

28.12.2019 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовою заявою Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області О. Сідлецької в інтересах держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням

встановив

Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області О. Сідлецька звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням.

В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача на користь Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 41718.72 грн. та судові витрати по справі.

Звернення до суду саме прокурора мотивовано тим, що не повернення до бюджету коштів у порядку регресу (через бездіяльність Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області та Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини) не відповідає суспільному інтересу та порушує інтереси держави, оскільки кошти на відшкодування шкоди виплачуються з державного чи місцевого бюджетів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що заява не відповідає вимогамч.5 ст.175 ЦПК України, а саме: у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Пунктами 5, 8 частини 3статті 175 ЦПК Українипередбачено, що саме в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину,перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 4ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 185 ЦПК України.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ч. 3 та 4ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Аналіз частини третьої статті 56 ЦПК України у взаємозв`язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьоюстатті 23 Закону України "Про прокуратуру"прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єктивладних повноважень, а непрокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно до частини четвертоїстатті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Жодного документа, який підтверджував би виконання зазначеного обов`язку до заяви не додано. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Аналіз частини четвертоїстатті 23 Закону України «Про прокуратуру»дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, оскільки до матеріалів позову не надано доказів щодо нездійснення або неналежним чином здійснення Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області відповідних повноважень, віднесених до їх компетенції.

До матеріалів позовної заяви позивач додає лист Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, де зазначено, що Первомайська районна державна лікарня ветеринарної медицини не є структурним підрозділом Головного управління, та не входить до системи центральних органів виконавчої влади, не є суб`єктом владних повноважень. До кола повноважень Головного управління відповідно до його Положення не входять повноваження щодо представництва інтересів чи захисту інтересів установ, що входять до сфери його управління в судовому порядку.

Таким чином, незрозумілим та нічим не підтвердженим є викладене в позові, що відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівника, належить ГУ Держпродспоживслужби в Миколаївській області.

Первомайська районна державна лікарня ветеринарної медицини на наданий час існує як окрема юридична особа з відповідною процесуальною дієздатністю, не ліквідована, а тому здатна самостійно представляти свої інтереси в суді.

Зазначене в позовній заяві, що Первомайська районна державна лікарня ветеринарної медицини не планує вживати заходи із відшкодування шкоди, завданої в наслідок незаконного звільнення ОСОБА_2 нічим не підтверджено. Оскільки в листі на який посилається позивач від 11.09.2019 року № 86 зазначено лише, те що заходи з метою стягнення до особи, яка допустила порушення, попереднім начальником ОСОБА_3 не вживались. Також зазначено, що діючий начальник ОСОБА_4 приступила до обов`язків з 07.05.2019 року. Відсутні докази причин не звернення діючого начальника Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини до суду для захисту прав та охоронюваним законом інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз`яснював, що одна лише участь («активна» чи «пасивна») прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Мартіні проти Франції» від 12.04.2006 року). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення у справі «Кресс проти Франції» від 07.06.2001 року). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Саме лише посилання у заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для прийняття судом цієї заяви та ухвалення рішення по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Згідно з частиною 4статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Враховуючи, що позовна заява підписана заступником керівника прокуратури, а у вступній частині заяви не зазначено його прізвища, імені та по-батькові, то у відповідності до частини 7 статті 177 ЦПК України до неї слід додати відповідні документи, підтверджуючі право підпису.

Крім того, позивачем не зазначено з якого ж бюджету були виплачені кошти ОСОБА_5 на виконання рішення суду.

Відповідно до ч 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів,що додаються до неї відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст.95ЦПК України, письмовими доказами є документи(крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або вналежним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чиннимз аконодавством. Учасник справи, який подає письмові доказив копіях (електроннихкопіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак в порушення зазначених вище вимог Закону, позивач додав до позовної заяви копію судового рішення з Єдиного реєстру судових рішень, де сторону у справі зазначено як Особа 1, що не дає можливості належним чином дослідити дане рішення суду.

За таких обставин, позовна заява на підставі вимог ч.1 ст.185 ЦПК України підлягає залишенню без руху на необхідний та достатній для виправлення зазначених недоліків строк, але не більше десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

На виконання ухвали про залишення заяви без руху надається заява в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для сторін.

Керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя

ухвалив

позовну заяву Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області О. Сідлецької в інтересах держави в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, Первомайської районної державної лікарні ветеринарної медицини до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням залишити без руху на необхідний та достатній для виправлення зазначених недоліків строк.

Надати позивачу строк для усунення недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що невиконання чи неналежне виконання вимог цієї ухвали спричинить повернення позовної заяви.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: