КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3498/18 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Олійника В.І.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення банківського вкладу та відсотків за договором,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник ОСОБА_3, звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив.

В період із квітня 2007 року до квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» були укладені договори банківського вкладу з можливістю поповнення, а саме:

- № SAMDN1655 від 26.04.2007 р. у розмірі 50 000,00 доларів США,

- № SAMDN4334 від 05.10.2007 р. у розмірі 70 000,00 грн.,

- № SAMDN2267 від 07.05.2008 р. у розмірі 100 000,00 грн.,

- № SAMDN3165 від 12.05.2008 р. у розмірі 10 000,00 євро,

- № SAMDN2970 від 27.04.2012 р. у розмірі 40 000,00 доларів США,

- № SAMDN9868 від 24.07.2012 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN9563 від 24.07.2012 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN2256 від 15.04.2013 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN2702 від 15.04.2013 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN8882 від 11.05.2012р. суму вкладу в розмірі 200 000,00 грн.

14.09.2017 р. ОСОБА_4. звернувся в інтересах ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» з вимогою про розірвання депозитних договорів вказаних вище та повернення депозитних коштів за депозитними вкладами зі сплатою процентів, однак отримав відповідь 20.10.2017 р. про те, що банк у зв'язку з невизначеністю на теперішній час статусу території Кримського півострова та її правового режиму, а також у зв'язку з відсутністю законодавчо визначених особливостей діяльності держаних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах, що існують на теперішній час на території Криму, Банком було призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Таким чином, відповідач на вимогу позивача не виконав умови договорів, що є неналежним виконанням ПАТ КБ «Приватбанк» своїх договірних зобов'язань із своєчасного і належного повернення банківських вкладів (грошових коштів), сум нарахованих відсотків, та порушенням умов цих договорів і норм законодавства України.

На підставі викладеного просив суд:

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN1655 від 26.04.2007 невиплачену частину вкладу в сумі 38 719 доларів США та заборгованість за процентами в сумі 27 353,66 доларів США, а всього кошти в сумі 66 072,66 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN4334 від 05.10.2007 суму вкладу в розмірі 90 000,00 гривень та заборгованість за процентами в сумі 92 208,08 гривень, а всього кошти в сумі 182 208,08 гривень;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN2267 від 07.05.2008р. суму вкладу в розмірі 100 000,00 гривень та заборгованість за процентами в сумі 120 071,23 гривень, а всього кошти в сумі 220 071,23 гривень;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN3165 від 12.05.2008 суму вкладу в розмірі 20 000,00 євро та заборгованість за процентами в сумі 12 428,49 євро, а всього кошти в сумі 32 428,49 євро;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN2970 від 27.04. 2012р. суму вкладу в розмірі 50 000,00 доларів США та заборгованість за процентами 22 328,22 доларів США, а всього кошти в сумі 72 328,22 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN8882 від 11.05.2012р. суму вкладу в розмірі 200 000,00 гривень та заборгованість за процентами в сумі 174 991,78 грн., а всього кошти в сумі 374 991,78 гривень;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN9868 від 24.07.2012р. суму вкладу в розмірі 20 000,00 доларів США та заборгованість за процентами 9 504,11 доларів США, а всього кошти в сумі 29 504,11 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN9563 від 24.07.2012 суму вкладу в розмірі 20 000,00 доларів США та заборгованість за процентами в сумі 9 504,11 доларів США, а всього кошти в сумі 29 504,11 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN2702 від 15.04. 2013 суму вкладу в розмірі 20 000,00 доларів США та заборгованість за процентами в сумі 8 563,97 доларів США, а всього кошти в сумі 28 563,97 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за Договором депозитного вкладу SAMDN2256 від 15.04. 2013р. суму вкладу в розмірі 20 000,00 доларів США та заборгованість за процентами в сумі 8 563,97 доларів США, а всього кошти в сумі 28 563,97 доларів США;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 8 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухваливши нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зокрема зазначив, що позивачем не доведено факт існування спірних правовідносин між сторонами, наявності грошових коштів на рахунку в банку та невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором банківського вкладу. Позивачем не надано оригіналів банківських документів, підтверджуючих вимоги. Відповідач не може виконати зобов'язання за договором, оскільки на підставі пункту 5 постанови Правління Національного банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АР Крим і міста Севастополя» ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив діяльність своїх підрозділів на вказаній території. Крім цього, за законодавством Російської Федерації та відповідно до рішення Центрального Банку вказаної держави від 21 квітня 2014 року і рішень судів Російської Федерації відповідальність за повернення грошових коштів за вкладами покладено на автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників».

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції подано не було.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Чорна Т.О. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням вимог процесуального та матеріального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всупереч нормам цивільного законодавства відповідач не повернув позивачу суми вкладів разом із нарахованими відсотками, чим порушив умови укладених між сторонами договорів банківського вкладу та права позивача вільно розпоряджатися власними коштами.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» були укладені договори банківського вкладу з можливістю поповнення, а саме:

- № SAMDN1655 від 26.04.2007 р. у розмірі 50 000,00 доларів США,

- № SAMDN4334 від 05.10.2007 р. у розмірі 70 000,00 грн.,

- № SAMDN2267 від 07.05.2008 р. у розмірі 100 000,00 грн.,

- № SAMDN3165 від 12.05.2008 р. у розмірі 10 000,00 євро,

- № SAMDN2970 від 27.04.2012 р. у розмірі 40 000,00 доларів США,

- № SAMDN9868 від 24.07.2012 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN9563 від 24.07.2012 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN2256 від 15.04.2013 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN2702 від 15.04.2013 р. у розмірі 10 000,00 доларів США,

- № SAMDN8882 від 11.05.2012р. суму вкладу в розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (частина перша статті 1060 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Згідно з пунктом 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Також пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 (далі - Інструкція № 174), передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Таким чином, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються ним у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким у вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а у банку - відповідний обов'язок. Із договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено переданням коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Вирішуючи питання щодо стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, судам необхідно встановити факт укладення відповідного договору, з'ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів.

У судовому засіданні були дослідженні договори вкладу

№ SAMDN1655,

№ SAMDN4334,

№ SAMDN2267,

№ SAMDN3165,

№ SAMDN2970,

№ SAMDN9868,

№ SAMDN9563,

№ SAMDN2256,

№ SAMDN2702,

№ SAMDN8882, які мають особисті підписи клієнта та працівника банку, а також відтворено відбиток печатки банку технічними печатними засобами, договори містять інформацію з реквізитами банку, що вказує на відповідність договорів вищевикладеним вимогам закону.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN1655 від 26.04.2007 р. на поточний рахунок № НОМЕР_1 позивач надав суду копію квитанції № 39605508 від 26.04.2007 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 50000,00 доларів США, квитанція засвідчена підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN4334 від 05.10.2007 р. на поточний рахунок № НОМЕР_2 позивач надав суду копію квитанції № 58344886 від 05.10.2007 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 70000,00 гривень, квитанція засвідчена підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN2267 від 07.05.2008 р. на поточний рахунок № НОМЕР_3 позивач надав суду копію квитанції № 91074867 від 07.05.2008 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 100 000,00 гривень, квитанція засвідчена підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN3165 від 12.05.2008 р. на поточний рахунок № НОМЕР_4 позивач надав суду копію квитанції № 91600534 від 12.05.2008 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 10 000,00 євро, квитанція засвідчена підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN2970 від 27.04.2012 р. на поточний рахунок № НОМЕР_5 позивач надав суду копію платіжного доручення № від 27.04.2012 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 40 000,00 доларів США, платіжне доручення засвідчено підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN8882 від 11.05.2012 р. на поточний рахунок № НОМЕР_6 позивач надав суду копію платіжного доручення № від 11.05.2012 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 200 000,00 гривень, платіжне доручення засвідчено підписом касира банку та печаткою.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN9868 від 24.07.2012 р. на поточний рахунок № НОМЕР_7 позивач надав суду копію квитанції № 371974910 від 24.07.2012 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 10 000,00 доларів США, квитанція засвідчена підписом касира банку.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN9563 від 24.07.2012 р. на поточний рахунок № НОМЕР_8 позивач надав суду копію квитанції № від 24.07.2012 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 10 000,00 доларів США, квитанція засвідчена підписом касира банку.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN2702 від 15.04.2013 р. на поточний рахунок № НОМЕР_9 позивач надав суду копію квитанції № 405018831 від 15.04.2013 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 10 000,00 доларів США, квитанція засвідчена підписом касира банку.

На підтвердження внесення коштів на виконання договору № SAMDN2256 від 15.04.2013 р. на поточний рахунок № НОМЕР_10 позивач надав суду копію квитанції № 405019024 від 15.04.2013 р., де зазначено, що ОСОБА_2 вніс 10 000,00 доларів США, квитанція засвідчена підписом касира банку.

Разом з тим, дані квитанції завірені представником позивача адвокатом ОСОБА_3 та у судовому засіданні не заперечувалось невідповідність даних квитанцій їх оригіналам, клопотань з приводу дослідження оригіналів квитанцій та договорів у суді першої інстанції заявлено не було, а відтак судом обґрунтовано прийнято копії договорів банківського вкладу та вищеперераховані копії квитанцій як належні та допустимі докази.

Із змісту договорів банківського вкладу № SAMDN1655,

№ SAMDN4334, № SAMDN2267,

№ SAMDN3165, № SAMDN2970,

№ SAMDN9868, № SAMDN9563,

№ SAMDN2256, № SAMDN2702,

№ SAMDN8882 вбачається, що однією із умов є у разі, якщо в строк не пізніше дня закінчення строку вкладу Клієнт не заявив Банку про повернення депозиту, дійсний Договір продовжується на один строк, який вказаний в Таблиці 1 дійсного Договору. Договір продовжується неодноразово без явки Клієнта. При цьому розрахунок нового строку вкладу починається від дня наступного за датою закінчення строку вкладу. При подовженні договору розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється за процентною ставкою, без укладання додаткової угоди до цього договору. Проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу. Наступне продовження договору здійснюється в такому ж порядку.

У відповідності до ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до умов договорів банківського вкладу

№ SAMDN1655, № SAMDN4334,

№ SAMDN2267, № SAMDN3165,

№ SAMDN2970, № SAMDN9868,

№ SAMDN9563, № SAMDN2256,

№ SAMDN2702, № SAMDN8882, сторони мають право достроково розірвати дійсний договір відповідно до чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору

14.09.2017 р. ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_2 звернувся з заявою до банку з вимогами про розірвання договорів банківського вкладу № SAMDN1655, № SAMDN4334,

№ SAMDN2267, № SAMDN3165,

№ SAMDN2970, № SAMDN9868,

№ SAMDN9563, № SAMDN2256,

№ SAMDN2702, № SAMDN8882 та повернення за ними депозитних коштів зі сплатою процентів, а відтак днем розірвання даних договорів є день коли банк отримав відповідну заяву, а саме 19.09.2017 року.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або з іноземній валюті, які розмішені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1066 ЦК України Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Вкладник неодноразово звертався до банку з вимогою повернути вклад, проте банк свої зобов'язання не виконав та у відзиві до позову представник відповідача посилається на положення ч. 6 ст. 5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої визначено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіянної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію, оскільки договори банківського вкладу № SAMDN1655, № SAMDN4334, № SAMDN2267, № SAMDN3165, № SAMDN2970, № SAMDN9868, № SAMDN9563, № SAMDN2256, № SAMDN2702, № SAMDN8882 укладені в місті Сімферополь АР Крим.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 254 537,04 доларів США, 777 271,09 грн., 32 428,49 євро, що складається з залишку за депозитними рахунками, процентів за користування банківським вкладом та 3% річних.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем надано не оригінали договорів банківського вкладу, а також не надано доказів підтвердження наявності на час звернення до суду грошових сум на рахунку позивача, не ґрунтуються на доказах та законі, а тому підлягають відхиленню.

Слід також звернути увагу на те, що рішення суду в частині правильності розрахунків розміру процентів за користування банківським вкладом та 3% річних не оскаржується.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 січня 2019 року.

Суддя- доповідач ТаргонійД.О.

Судді Журба С.О.

ОлійникВ.І.