ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 646/7731/18

Провадження № 22-ц/818/1776/19

09 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Овсяннікової А.І., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - суддя Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 січня 2019 року (суддя Єрмоленко В.Б.) по справі за позовом ОСОБА_1 до судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, викладеної у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року по справі № 820/4155/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної справи про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2018 року позовна заява ОСОБА_1 передана на розгляд Жовтневому районному суду м. Харкова на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 15.01.2019 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки відповідач відповідно до Конституції України та ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» має особливий статус, він (позивач) обумовив у позові зазначений особливий статус та його місцезнаходження відповідно до ч.9.ст. 28 ЦПК України, його місце роботи - Харківський окружний адміністративний суд.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що позов ОСОБА_1 до судді Харківського окружного адміністративного суду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наразі, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, викладеної, на його думку, у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року по адміністративній справі №820/4155/18.

Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» передбачено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1,7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У звязку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов»язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законам порядках і їх виконання, нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов до судді не носить цивільно-правового характеру, що виключає можливість вирішення його у порядку ЦПК України.

Отже, на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція судів по розгляду заявлених ОСОБА_1 вимог в порядку цивільного судочинства, оскільки суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, яка бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли він виступає як представник установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Враховуючи наведене, ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому оскаржена ухвала підлягає залишенню без змін, що узгоджується із приписами ст.375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374-375,381-384 ЦПК України, суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 15 січня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

А.В. Котелевець