"18" січня 2019 р. Справа № 363/257/19
УХВАЛА

18 січня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву Заступника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція» до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Київська лісова науково-дослідна станція до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 1792 від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_1 незаконно передано у власність земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,1200 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада СТ «Майдан», що перебувають у постійному користуванні ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» без її виключення з Державного лісового фонду.

У даній заяві прокурор в порядку забезпечення позову просить накласти арешт на спірну земельну ділянку з кадастровим номером: :20:283:0302, яка розташована на території Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області та заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці.

На обґрунтування необхідності забезпечення позову прокурор посилається на те, що в мережі Інтернет на сайті продажу нерухомого майна розміщено оголошення щодо продажу спірної земельної ділянки, що вказує на намір відповідача по справі відчужити спірну земельну ділянку на користь третіх осіб, що у свою чергу унеможливить виконання рішення суду.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно розяснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, доводи та обґрунтування позову, подані докази та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, оскільки невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення відповідних дій, арешту спірного майна.

З метою захисту прав, свобод і законних інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі слід вжити заходів для такого.

Матеріали справи не містять дані про можливе заподіяння збитків при застосуванні заходів забезпечення позову, а тому підстав для застосування зустрічного забезпечення судом не встановлено.

Доводи заяви позивача про це є слушними й обґрунтованими.

Крім того, підстав для обовязкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України також не встановлено.

Що стосується заборони здійснювати будь-які роботи, то застосування вказаного заходу забезпечення позову в заяві необґрунтовано. Незрозуміло в чому полягають перешкоди виконанню можливого рішення суду про скасування розпорядження та державних актів на спірні земельні ділянки, які б слід було забезпечити шляхом заборони проведення будівельних робіт, що меті забезпечення позову не слугує.

Крім того в заяві не доведено, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість ОСОБА_1 та будь-якими іншими фізичними і юридичними особами проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці.

Таким чином вказана заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1200 газ кадастровим номером: :20:283:0302, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лютізька сільська рада СТ «Майдан».

В решті заявлених вимог відмовити.

Копію цієї ухвали для негайного виконання направити до Відділу державної реєстрації Вишгородської міської ради Київської області та Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області, а після її виконання згідно ч. 7 ст. 153 ЦПК України копію цієї ухвали направити до відома відповідачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя