Справа № 489/7250/18
Провадження №2/489/518/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 лютого 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Животовою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна,
Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з Ѕ частки квартири АДРЕСА_1, накладеного постановою державного виконавця Корабельного ВДВС ММУЮ Багинським В.В. від 06.05.2009 року. Посилаючись на те, що після смерті її батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, вона звернулася до другої Миколаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, державним виконавцем відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадкове майно накладено арешт. Після звернення до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області їй стало відомо, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 2-691, виданого 03.10.2008 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_7 боргу у розмірі 4757,66 грн., під час здійснення якого було вжито ряд заходів спрямованих на примусове виконання, а тому числі і накладення арешту. На даний час матеріали виконавчого провадження знищено. Зазначає, що боржник не є та ніколи не був власником Ѕ частки спадкового майна, а саме: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1, а тому арешт накладено під час неякісного виконання державним службовцем своїх посадових обов'язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 20).
Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на Ѕ часки квартири АДРЕСА_1.
21 листопада 2005 року позивач звернулася до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 29.10.2018 року № 2593/02-31, відповідно до якої позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку від Ѕ частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 оскільки при перевірці відсутності заборони у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта номер інформаційної довідки: 133379873 у розділі відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна об'єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 власник Ѕ частки ОСОБА_6.
07 серпня 2018 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_10 звернулася з заявою до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованої 11.02.2019 року, реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження, а саме: арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 166667 від 06.05.2009 року винесена державним виконавцем Корабельного ВДВС ММУЮ Багинським В.В. на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1, власник: ОСОБА_6, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1, причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_2, не вказано у виконавчому документі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Як встановлено судом, арешт на майно батька позивачки позбавляє її можливості оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.
В інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, зазначені анкетні дані власника: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про право власності на житло від 15.01.2002 року власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6, в свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З наведеного вбачається що боржником по виконавчому провадженню є інша особа, з чого слідує, що арешт накладено на спірне майно помилково.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_3 до Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна: Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.05.2009 року серії АА №166667, винесеної державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області Багинським В.В. зареєстрований в реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 8705898.
Стягнути з Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «14» лютого 2019 року.