ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/538/18 Номер провадження 22-ц/814/186/19Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

за участю секретаря судового засідання: Діхтяр Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, з участю третьої особи - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року, постановлену в період часу з 09:10:23 год. по 09:24:00 год. з під головуванням судді Городівського О.А.,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Підстави позову вмотивовувала тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка доводилася позивачу сестрою. У померлої не було дітей і вона не мала власної сім'ї. Позивач вказує на те, що за декілька років до своєї смерті сестра постійно запевняла її у тому, що все належне їй майно перейде у власність ОСОБА_2 по закону або заповіту. Однак, 08 серпня 2017 року ОСОБА_5 зробила та зареєструвала у нотаріуса заповіт на випадок її смерті, згідно якого заповіла все майно її племіннику ОСОБА_3, відповідачу у справі.

ОСОБА_2 вважає наявними об'єктивні обставини вважати даний заповіт недійсним.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - залишено без розгляду.

З даною ухвалою не погодилася позивач ОСОБА_2 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вказує на те, що не зрозуміла суті поданої неї заяви, на підставі якої суд залишив без розгляду поданий нею позов. Такого наміру не мала, бажає завершити розгляд справи вирішенням спору по суті.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_2 особисто надала суду заяву про залишення її позову без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення розову без розгляду.

Надаючи оцінку матеріалам справи, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи користуються процесуальними правами, визначеними законом.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України позивач наділений правом подати заяву про залишення позовної заяви без розгляду до початку розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Аналіз норм глави 3 - 6 ЦПК України вказує на те, що розгляд справи по суті починається після закінчення підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що питання про залишення позову за заявою ОСОБА_2 без розгляду було вирішено судом першої інстанції на стадії судового розгляду, оскільки підготовче судове засідання закінчено 16 серпня 2018 року, а судовий розгляд був розпочатий 25 вересня 2018 року, отримані пояснення сторін, допитані свідки.

Аналіз норм ст.ст. 49, 197, 257 ЦПК України вказує на те, що у подальшому, після закінчення підготовчого засідання, позивач наділений правом відмовитися від позову, а не залишити його без розгляду.

Положення статті 257 ЦПК України, що визначають підстави для постановлення судом ухвали про залишення без розгляду, є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив процесуальні порушення, прийнявши на стадії судового розгляду заяву ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не вважав необхідною явкою позивача ОСОБА_6.

За ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст 43, 49 ЦПК України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до п. 3,4 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випаду необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Поряд з цим, доводи апелянта з приводу того, що вона не розуміла змісту заяви та не бажала припинення розгляду справи таким чином, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи з огляду на те, що в судовому засіданні ОСОБА_2 особисто надала суду заяву, зачитавши її текст.

Даний факт підтверджується аудіо записом судового засідання

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання про розподіл судових витрат, у тому числі, пов'язаних і з переглядом даної ухвали в сумі 369 гривні 00 копійок, має бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті спору чи закінченні провадження у інший спосіб.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 жовтня 2018 року - скасувати.

Справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, з участю третьої особи - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Смага Лариса Михайлівна - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: Г.Л. Карпушин Л.М. Хіль