Справа № 682/3208/18
Провадження № 2/682/176/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Чемериса І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Агробудмеханізація" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи,

в с т а н о в и в:

31.10.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ "Агробудмеханізація" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи та винесння окремої ухвали суду щодо неналежної організації прокурором Оболонського району міста Києва досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_4 та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних в його смерті.

В обґрунтування позову вказувала, що її син ОСОБА_4, перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ "Агробудмеханізація", загинув від нещасного випадку на виробництві, який трапився при виконанні ним трудових обов'язків, про що складено відповідний акт розслідування нещасного випадку, за формою Н-5 від 22.02.20018 року. У зв'язку зі смертю сина вона позбавлена можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого подальшого життя. Оскільки на її думку жодних дій, спрямованих на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її сина, представники підприємства, де він працював не вчинили, просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 500000 грн без отримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових платежів та зборів. Крім того, просить винести окрему ухвалу суду щодо неналежної організації прокурором Оболонського району міста Києва досудового розслідування за фактом смерті ОСОБА_4 та притягнення до кримінальної відповідальності осіб, винних в його смерті.

22.01.2019 під час розгляду справи по суті представник позивача надав суду клопотання про відмову від позовної вимоги про винесення окремої ухвали, а тому провадження у цій частині було закрито.

Таким чином в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану смертю ОСОБА_4, яку оцінює в 500000 грн без отримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових платежів та зборів.

Представник відповідача адвокат Чемерис І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки вважає заявлену суму моральної шкоди нічим не доведеною та необґрунтованою позивачем. Також пояснив, що з метою відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_4 підприємство передано сестрі покійного ОСОБА_5 кошти на суму 45000 грн, отримання яких підтверджується наданою нею розпискою. Окрім того, кримінальне провадження по факту смерті ОСОБА_4 ще не завершено. Оскільки особи винні в смерті ОСОБА_4 невстановлені, а тому звернення позивача з вказаним позовом до підприємства як до винуватця події є передчасним. В зв'язку з наведеним просить в задоволенні позову відмовити. Аналогічну позицію виклав і в наданому суду відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, позивач ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17)

Відповідно до даних свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_3, виданого відділом державної реєстрації ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Київ у віці 47 років (а.с.33).

Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку від 22.02.2018, що стався 05.12.2017 на ПАТ «Агробудмеханізація» ОСОБА_4 працював на підприємстві підсобним робітником, (що також узгоджується з даними копії трудової книжки ОСОБА_4 та копії трудового договору, укладеного між ним та підприємством ПАТ "Агробудмеханізація").

В Розділі 6 даного акта комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, котрий стався з ОСОБА_6 та ОСОБА_4, пов'язаний з виробництвом, стався внаслідок недотримання виконробом ОСОБА_7 вимог законодавства про охорону праці та відсутністю контролю за виконанням робіт. Окрім того, в акті зазначено, що ОСОБА_6, котрий, допустив неякісне зварювання металевої конструкції, що мала наслідком її падіння та травмування людей, та ОСОБА_4 під час виконання ними монтажу металоконструкції перебували в стані алкогольного сп'яніння, порушивши вимоги посадових інструкцій.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про охорону праці» саме на роботодавця покладено обов'язок створення на кожному робочому місці в кожному структурному підрозділі умов праці, відповідно до нормативно-правовихактів, а також забезпечення додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці.

Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (стаття 11 ЦК України).

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із статтею 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Таким чином, право на звернення до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров'я або смерть фізичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Актом проведення розслідування нещасного випадку від 22.02.2018 підтверджується причинний зв'язок між смертю ОСОБА_4 та протиправними діями працівника відповідача відповідального за безпеку на виробництві, з вини якого сталася подія.

Доводи представника відповідача про відшкодування підприємством ОСОБА_3 моральної шкоди, завданою смертю сина, на суму 45 тис. грн., котрі були отримані сестрою загиблого ОСОБА_5, не можуть бути взяті судом до уваги як такі, що вказують на повне відшкодування шкоди, оскільки як пояснив в судовому засіданні представник позивача ці кошти дійсно отримала сестра ОСОБА_4, проте позивач ними фактично не розпоряджалася, оскільки вони були використані на проведення його перевезення, поховання та оплату інших ритуальних послуг ОСОБА_5.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування ПАТ "Агробудмеханізація" моральної шкоди ОСОБА_3, оскільки наявні перелічені вище складові, що вказують на наявність такої шкоди.

Щодо обґрунтованості розміру моральної шкоди суд приходить до наступного.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»роз'яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача, суд, з урахуванням глибини та ступеню моральних і фізичних страждань позивача, яких вона зазнала та зазнає внаслідок смерті сина, що є незворотнім, а також з урахуванням принципів розумності і справедливості вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 95 000 грн, оскільки саме такий розмір правомірно є таким, що відповідає глибині і ступеню моральних і фізичних страждань потерпілої.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 13, 81, 263-268, 279 ЦПК України, 1166, 1187, 1194 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Агробудмеханізація" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агробудмеханізація" (юридична адреса вул.Привокзальна, буд.76-А, м. Бориспіль Київської області, код ЄДРПУО13708491) на користь ОСОБА_3 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) моральну шкоду в розмірі 95000 грн 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Агробудмеханізація" в дохід держави 1425 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.