18 січня 2019 року м. Кремінна
Справа № 414/2910/18
Провадження № 2/414/33/2019
Кремінський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кремінського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Кремінського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.
В обґрунтування позову зазначається, що приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 09.10.2017 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 1340, відповідно до якого на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем недоотриманої суми страхових виплат у розмірі 7530,38 грн, що залишилася після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26.01.2015, є його син ОСОБА_2
Копія вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом була отримана Кремінським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області 20.10.2017 в якості додатка до заяви ОСОБА_2 про виплату недоотриманих страхових виплат за потерпілого ОСОБА_4
ОСОБА_4 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Стаханов Луганської області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України. Відділенням у м. Стаханов не здійснено переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні у м. Стаханов припинено з 01.12.2014. Справи потерпілих, які знаходилися на обліку у даному відділенні, та всі інші документи залишилися у приміщенні даного відділення у м. Стаханов, у той час як у відповідача відсутній доступ до цих документів.
Так, відповідно до діючого законодавства особи з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, мають право на одержання страхових виплат за умови переміщення у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, і звернення до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту та взяття на облік.
В той же час, потерпілий ОСОБА_4 за період з 01.12.2014 по 26.01.2015 не звертався з відповідною заявою до робочих органів Фонду, що знаходяться на території, підконтрольній владі України, будь-якої інформації не запитував, доказів переміщення з тимчасово окупованої території України не надавав.
У звязку з цим потерпілому ОСОБА_4 фактично нараховані та залишилися невиплаченими щомісячні страхові виплати лише за червень листопад 2014 року на загальну суму 5196,36 грн.
Щомісячні страхові виплати за період з 01.12.2014 по 26.01.2015 могли бути нараховані ОСОБА_4 лише на підставі його заяви робочим органам Фонду за фактичним місцем його проживання (перебування), проте ОСОБА_4 за час життя з відповідною заявою не звертався та не скористався своїм правом на отримання призначених страхових виплат, а тому в Управлінні щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по день смерті потерпілого ОСОБА_4 не нараховувалися, а отже фактично за час життя він не набув права власності не ці кошти.
Так, згідно з довідкою, наданою на запит приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 № 2108/02-14-111/2017 від 21.08.2017, на яку посилається нотаріус у свідоцтві про право на спадщину за законом зазначається, що потерпілому ОСОБА_4 не виплачено щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 5196,36 грн, також потрібно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 26.01.2015 та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 на суму 2334,02 грн.
Проте приватний нотаріус ОСОБА_3 всупереч відомостям, зазначеним у довідці, посвідчив право ОСОБА_2 на спадщину за законом на страхові кошти у сумі 2334,02 грн, право на які у потерпілого за час життя не виникло.
Таким чином, позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.10.2017 № 1340, видане приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, в частині включення до складу спадщини ОСОБА_2 недоотриманої його батьком ОСОБА_4, суми страхової виплати в розмірі 2334,02 грн за період з 01.12.2014 по 26.01.2015. Також позивач просив стягнути з відповідача сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 1762 грн.
Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надійшло, відзиву на позов не подав.
Третя особа приватний нотаріус Кремінського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки ним не повідомлялися, відзиву на позову він не подав, а представник позивача не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала.
Також, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та обєктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі за № 1340, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 26 січня 2015 року, є його син ОСОБА_2. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається із права на недоотримані страхові виплати в сумі 7530,38 грн, що нарахована Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, у тому числі не виплаченої: щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 5196,56 грн, а також донараховані щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 26.01.2015 та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 на суму 2334,02 грн. Страхові виплати належали ОСОБА_4, що підтверджується довідкою, виданою Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області 06.09.2017 за № 04/841 (а.с. 7).
20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Кремінського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, в якій просив недоотримані страхові виплати померлого батька ОСОБА_4, який помер 26.01.2015, перерахувати на його імя. У додатках до заяви серед інших документів також зазначається копія свідоцтва про право на спадщину (а.с. 8).
З листа начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області № 04/841 від 06.09.2017 у відповідь на запит приватного нотаріуса ОСОБА_3 № 2108/02-14-111/2017 від 21.08.2017 вбачається, що потерпілому ОСОБА_6, який мешкав за адресою: Луганська область, м. Стаханов, вул. Кутузова, 55/19 не виплачено щомісячні страхові виплати за червень-листопад 2014 року на загальну суму 5196,36 грн; також необхідно донарахувати потерпілому щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 26.01.2015 та доплату по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 на суму 2334,02 грн. Загальна сума недоотриманих страхових виплат складає 7530,38 грн (а.с. 10, 11).
Відповідно до пункту 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» № 638-IV від 20.03.2003 у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасові обмеження прав і свобод громадян.
Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» № 637 від 05.11.2014 призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.
Згідно з п. 8 Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської області, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
У пункті 1 розділу III цього Порядку зазначено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при предявленні оригіналів.
Державою на законодавчому рівні гарантовано та врегульовано питання надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду потерпілим на виробництві, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Їх права в повній мірі захищено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014, актами Кабінету Міністрів України, іншим нормативно-правовими актами. На законодавчому рівні також визначено, що фінансування видатків з бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на тимчасово неконтрольованих українською владою територіях здійснюватиметься тільки після повернення вказаних територій під контроль органів державної влади.
Отже, жодними нормативними актами, що регламентують порядок здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг у період збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, не передбачено здійснення страхових виплат потерпілим, які не перемістилися із тимчасово окупованої території України на підконтрольні органам державної влади території.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі № 243/746/16-ц, який суд враховує під час розгляду цієї цивільної справи в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово, на строк, що закінчується через один рік з дня набрання чинності Законом України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей", запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (окремі райони Донецької та Луганської областей).
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.
Як вбачається з постанови Верховної Ради України „Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей від 12.05.2016 місто Стаханов Луганської області було перейменовано на місто Кадіївка.
Таким чином, з урахуванням положень зазначених нормативно-правових актів, а також згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» № 1275-р від 12.02.2015, м. Кадіївка (минула назва Стаханов) Луганської області розташоване на тимчасово окупованій території України та віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Суду не надано доказів відповідачем, що його батько і спадкодавець ОСОБА_4 за період з 01.12.2014 по 26.01.2015 звертався з відповідною заявою до робочих органів Фонду, що знаходяться на території, підконтрольній законній українській владі, запитував будь-яку інформацію чи переміщувався з тимчасово окупованої території України.
Так, відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на відповідні кошти, то спадкоємець не може успадкувати зазначені кошти. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.
Отже, за час життя ОСОБА_4 фактично не набув права власності на суму страхової виплати за період з 01.12.2014 по 26.01.2015 у розмірі 2334,02 грн, оскільки ці кошти не були нараховані потерпілому за час його життя, що також підтверджується витягом з реєстру потерпілих від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань (а.с. 32-34).
Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 розяснено, що свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Таким чином, державний нотаріус ОСОБА_3 під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 № 1340 від 09.10.2017 поспішно дійшов висновку, що останній отримав законне право на суму страхової виплати за період з 01.12.2014 по 26.01.2015 у розмірі 2334,02 грн .
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.10.2017 № 1340, видане приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, недійсним в частині включення до складу спадщини ОСОБА_2 недоотриманої його батьком ОСОБА_4 суми страхової виплати в розмірі 2334,02 грн за період з 01.12.2014 по 26.01.2015
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 1762 грн підтверджується відповідним платіжним дорученням від 14.09.2018 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 2, 3).
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (ідентифікаційний код 41313100; місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 30) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кремінського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3 (місцезнаходження: Луганська область, м. Кремінна, пр. Дружби, 8/3), про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задовольнити повністю.
Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом № 1340 від 09.10.2017, видане приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_3, недійсним в частині включення до складу спадщини ОСОБА_2 недоотриманої його батьком ОСОБА_4 суми страхової виплати в розмірі 2334,02 грн за період з 01.12.2014 по 26.01.2015.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (ідентифікаційний код 41313100; місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, 30) судовий збір у розмірі 1762 (однієї тисячі семисот шістдесяти двох) гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його складення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Кремінського районного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя І.Г. Безкровний