Ухвала

23 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 415/3762/19

провадження № 61-22670ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Луганського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 01 лютого 2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 27/2012-Р, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 205 999 грн зі сплатою 17,6 % річних за користування кредитом на строк користування до 31 січня 2019 року, а у разі наявності простроченої заборгованості процентна ставка встановлюється у розмірі 22,6 %.

У забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 27/2012-Р/П від 01 лютого 2012 року, за умовами якого остання зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 08 квітня 2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 152 002 грн 88 коп., що складається з: заборгованості за кредитом в сумі 133 054 грн 15 коп.; нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом за період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2015 року в сумі 18 948 грн 73 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 27/2012-Р від 01 лютого 2012 року у сумі 152 002 грн 88 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 133 054 грн 15 коп.; нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом у період з 01 липня 2014 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 18 948 грн 73 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Луганського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2019 року змінено в частині визначеного судом солідарного порядку стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в частині суми стягнення судового збору з ОСОБА_2 та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 27/2012/Р від 01 лютого 2012 року за тілом кредиту в сумі 133 054 грн 15 коп., у солідарному порядку з ОСОБА_2 в межах заборгованості ОСОБА_2 , як поручителя, в сумі 82 233 грн 36 коп. за період з 24 квітня 2016 року по 01 лютого 2019 року. Відмовлено ПАТ АБ «Укргазбанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 у стягненні заборгованості у солідарному порядку з ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 50 820 грн 79 коп. та нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом у період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2015 року в сумі 18 948 грн 73 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» судовий збір в сумі 616 грн 73 коп. Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1 143 грн 32 коп.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду, ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 152 002 грн 88 коп., що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100 = 192 100).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей. Відповідно до положень ЦПК України апеляційний суд наділений повноваженнями суду першої інстанції при ухваленні рішення. Ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому апеляційний суд мав право визнати вказану справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на постанову Луганського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик