Справа №295/6170/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

за участі секретаря Поліщук К.Г.,

представника УДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на своє утримання та на утримання спільної малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернулася до суду зі скаргою, з якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 та поновити її порушені права, зобовязавши вказану посадову особу здійснити дії направлені на виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зробивши перерахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_4 за період з квітня 2013 року по день його здійснення. В обґрунтування скарги зазначає, що з 2013 року в провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира знаходилось виконавче провадження ВП 38770796 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Богунським райсудом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_4 на мою користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В матеріалах виконавчого провадження міститься гри довідки-розрахунки заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_4, розраховані та підписані старшим державним виконавцем Боннського ВДВС м. Житомира ОСОБА_3: - від 26.03.2018 р. за № 20145, у якій вказано, що за період з квітня 2013 року станом на 26 березня 2018 р. за боржником рахується переплата аліментів у розмірі 2 065,10 гр.- від 26.03.2018 р. за № 22732, у якій вказано, що за період з квітня 2013 року станом на 26 березня 2018 р. за боржником рахується переплата аліментів у розмірі 20 063,36 гр.; - від 1 1.04.2018 р. за № 23389 , у якій вказано, що за період з квітня 2013 року станом на 11 квітня 2018 р. за боржником рахується переплата аліментів у розмірі 159,27 гр. У всіх вказаних довідках зазначено, що заборгованість нараховувалась, виходячи із середньомісячної заробітної плати на підставі даних обласного статуправління. Однак в матеріалах виконавчого провадження відсутні довідки статуправління про розмір середньомісячної заробітної плати. Тому просить, визнати дії вказаної посадової особи щодо видачі вказаних довідок, у яких розрахунок проведений неправильно, неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам закону та порушують мої та моєї дитини права та свободи.

Скаржник та її представник не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

В судовому засіданні представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надіслав відзив на скаргу, та просить відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2013 р. по справі №295/6170/13, вирішено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: пошт. індекс 10020, АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована та проживає за адресою: пошт. індекс 10020, АДРЕСА_1, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2013 р. і до повноліття дитини..

06.02.2018 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 винесено постанови відносно ОСОБА_4: про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

11.04.2018 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 винесено постанови відносно ОСОБА_4: про зняття арешту з майна.

18.04.2018 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 винесено постанови відносно ОСОБА_4 про скасування: встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

03.09.2018 року начальником відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Житомирській області ОСОБА_6 винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 38770796.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права та обов'язки виконавця, який, зокрема зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 07.02.2014 року №6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст.195Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Отже, названими нормами матеріального права регулюється порядок визначення заборгованості по аліментах.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном» відповідальним органом за виконання цієї Конвенції визначено Міністерство юстиції України та заявниці розяснено право на звернення до відповідного органу по питанню стягнення аліментів на території іншої держави.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року N 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Крім того, суд не наділено правом зобов'язання державного виконавця до вчинення дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а також зобов'язання до виконання обов'язків згідно вимог цього Закону, що належать до компетенції вказаного державного органу та його посадових осіб, за відсутності доказів порушення такого виконання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них

боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб,

сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, (ч. 8 ст. 71 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року N 1404 VIII) Згідно положення ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 3 Розділу 16 Інструкції: «3. У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.»

Пункт 4 Розділу 16 Інструкції визначає: «Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 151 та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отриманням боржником доходу або сплату ним аліментів.

Крім того, згідно копії наказу начальника Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_7 № 884/11 від 29.06.2018 року, увільнено старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_3 02.07.2018 року в звязку з призивом на військову службу.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на своє утримання та на утримання спільної малолітньої дитини, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом пятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 05.02.2019 року.

Суддя І.Г. Перекупка