У х в а л а

27 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 751/2888/19

провадження № 61-23070 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради, третя особа - Чернігівська міська рада, про визнання права власності на майно та залишення земельної ділянки у користуванні,

В с т а н о в и в:

21 грудня 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного суду касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, у касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від оплати судового збору.

У вищевказаному клопотанні ОСОБА_1 , як на підставу звільнення від оплати судового збору посилається на те, що вона у період з грудня 2018 року по травень 2019 року отримала дохід у розмірі 11 275,44 грн, а тому не має матеріальної змоги здійснити оплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження незадовільного матеріального стану, ОСОБА_1 до матеріалів касаційного провадження додано довідку від 21 червня 2019 року, видану Чернігівським відділом обслуговування громадян № 2 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, згідно якої заявник отримала пенсію за віком за період з січня 2019 року по листопад 2019 року в розмірі 11 275,44 грн.

Однак, даний документ не містить інформації про розміри доходів заявника за весь попередній календарний рік, що відповідно унеможливлює вставлення судом обґрунтованості заявленого нею клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання касаційної скарги з тих підстав, що сума судового збору, яка підлягає оплаті, перевищує 5 відсотків від доходів ОСОБА_1 за весь попередній календарний рік.

Отже, слід відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від оплати судового збору за подання даної касаційної скарги.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

У разі подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір»» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до змісту позовних вимог, позивач, звертаючись до суду із позовом, заявила вимогу немайнового характеру (залишення земельної ділянки у користуванні позивача), а тому ОСОБА_1 має надати докази оплати судового збору за подання касаційної скарги, з урахуванням даної позовної вимоги, в сумі 1 536,80 грн.

Крім цього, позивачем також було заявлено вимогу майнового характеру (визнання права власності на гараж). Однак, із матеріалів касаційного провадження не вбачається вартість спірного майна (гаража), а тому суд не має можливості перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті, відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Отже, ОСОБА_1 має надати докази оплати судового збору за подання касаційної скарги, з урахуванням даної позовної вимоги, суму якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із вартості спірного майна, та на підтвердження надати до суду докази його вартості.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас у касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подано скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу, зазначивши у ній, крім іншого, правильне найменування суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 січня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко