Номер провадження: 22-ц/813/5978/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича, стягувач ОСОБА_2 , -

встановив:

19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича та просила визнати недійсним звіт про оцінку майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправними дії приватного виконавця Колечко Д.М. щодо призначення електронних торгів на 20.03.2019 року та дотримання порядку реалізації арештованого майна у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі №522/15037, виданий 04.10.2016 року Приморським районним судом м. Одеси та зобов`язати приватного виконавця усунути порушення; визнати недійсним призначення електронних торгів на 20.03.2019 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказує, що не була повідомлена про оцінку вартості майна, всупереч ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує на те, що в квартирі зареєстрована малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 не отримав дозвіл на органу опіки та піклування на виселення дитини, а якщо отримав, то він є незаконним, адже відсутнє інше майно житло, тож електронні торги були проведенні всупереч вимогам законодавства.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2019 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., , стягувач ОСОБА_2 в частині вимог щодо визнання недійсним звіту про оцінку майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 , проживає її неповнолітня донька ОСОБА_1 , а вона сама не була належним чином сповіщена про виконавчі дії.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

04 жовтня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №522/15037/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Порто-Франко» заборгованість за кредитним договором №157/1-11 від 20.04.2011 року у розмірі 259 763,59 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11червня 2018 року було змінено сторону виконавчого провадження, стягувача з ПАТ «Порто-франко» на правонаступника ОСОБА_2 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 26.07.2018р. було відкрите виконавче провадження з приводу стягнення заборгованості з ОСОБА_5 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 26.07.2018р. було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Приватним виконавцем Колечко Д.М. здійснено запити до банківських установ з метою отримання інформацію про залишки коштів на рахунках та інформації щодо договорів ОСОБА_5 про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм індивідуального банківського сейфу, що охороняється банком та накладення арешту на кошти боржника.

Відтак, на рахунок боржника ОСОБА_5 відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» було накладено арешт у сумі 293 000 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 08.10.2018р. накладено арешт на грошові кошти всіх видів на всіх рахунках боржника ОСОБА_5 , в тому числі, які розміщені в ПАТ «МТБ Банк».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. від 11.10.2018р. здійснено опис майна боржника та накладено арешт на його майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1 .

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. 11 жовтня 2018 року направляв сторонам виконавчого провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_2 лист №1008, згідно якого було повідомлено про накладений арешт на квартиру та роз`яснено про можливість досягти згоди, щодо вартості майна.

16 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені з метою отримати письмовий висновок з питань оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Згідно звіту про вартість майна Товарної біржи «Профі-Т», виконаного оцінювачем ОСОБА_6 вартість вищевказаної квартири становить 455 993 грн., звіт отриманий приватним виконавцем 20.12.2018 року.

14 лютого 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника, що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_5

14 лютого 2019 року приватний виконавець Колечко Д.М. спрямував на адресу керівника Одеської філії Державного підприємства «СЕТАМ» Бочеву Д.М. заяву на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

З`ясувавши, що коштів на рахунках боржника недостатньо приватний виконавець почав процедуру звернення стягнення на єдине належне боржнику майно - квартиру АДРЕСА_1 .

З довідки наданої скаржником до суду, виданої КП «ЖКС «Пересипський» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та їх донька - ОСОБА_3 .

Згідно ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Відтак, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що з дня винесення постанови про арешт майна боржника минуло більше 10 днів та пропозиції щодо вартості майна до приватного виконавця не надходило, тому було призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості квартири.

Порядок реалізації арештованого майна, передбачений однойменною постановою, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2831/5.

Відтак, згідно п. 2 Розділу І Порядку реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження надані приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. на виконання ухвали суду про витребування доказів, дійшов вірного висновку, що дії приватного виконавця Колечко Д.М. є законними та обґрунтованими, підстав для визнання дій ОСОБА_4 протиправними судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 надала до приватного виконавця Колечка Д.М. заяву про зміну місця проживання, а саме: АДРЕСА_4 .

Таким чином, місцем проживання неповнолітної ОСОБА_3 , 2010 року народження, є місце проживання її матері ОСОБА_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_4 .

Посилання на задоволення вимог щодо визнання недійсним звіту про оцінку майна не може бути прийнято до уваги судом апеляційної інстанції, так як в цій частині провадження було закрито ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2019 року, яка є чинною і не була оскаржена до суду вищої інстанції.

Скаржник в своїй апеляційній скарзі не довела обставини, на які посилалася як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є такими, що не відповідають обставинами справи. Крім того колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що виконавче провадження було відкрито щодо ОСОБА_5 та всі виконавчі дії були вчинені щодо майна боржника ОСОБА_5 , а тому сповіщення ОСОБА_1 про вчинення виконавчих дій не є обов`язковим в контексті законодавства про виконавче провадження.

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2019 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко