Справа № 515/1731/19
Провадження № 2/515/2734/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Дімітренка В.Є.

представника відповідача Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Та- тарбунарського району Одеської області,

про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 пред`явила вказаний позов, посилаючись на нас- тупні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новоселиця Татарбунарського району Одеської області померла її мати - ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 7,82 га, розташованої на тери- торії Трапівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку вона має право ус- падкувати як спадкоємець за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прий- няття спадщини, яка залишилась після смерті матері, їй було відмовлено у зв`язку з втратою шес- тимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не наданням доказів фактичного прийняття спадщини. Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказа- ним позовом про визнання за нею права на земельну ділянку, оскільки в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування зазначеного спадкового майна, вона позбавлена можливос- ті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду за- яву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги.

Представник відповідача направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутні- сть, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 (а.с.3), позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новосе- лиця Татарбунарського району Одеської області.

З копії заповіту, посвідченого секретарем Трапівської сільської ради Одеської області 31.08. 1999 р. (а.с.4), слідує, що ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту на все на майно, яке належало ОСОБА_3 на день її смерті.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.10.2002 р. (а.с.5), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 063371 (а.с.6-8) підтверджується, що земельна ділянка загальною площею 7,82 га, що розташована на території Лиманської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність ОСОБА_3 .

З копії листа нотаріуса (а.с.9) видно, що позивачу відмовлено в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після померлої ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів прийняття спадщини спадкоємцем.

Відповідно до довідки Лиманської сільської ради № 814 від 22.08.2019 р. (а.с.10), ОСОБА_5 проживала після смерті матері ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_1 та проживає до теперішнього часу.

Вартість земельної ділянки загальною площею 7,82 га, що перебувала у власності ОСОБА_1 , становить 170989 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « ОСОБА_6 » від 06.09.2019 р. (а.с.11-12).

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

В силу ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випад- ків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 - в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є те, що нею нотаріусу не надано доказів фактичного прийняття нею спадщини.

Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначену земельну ділянку, що зали- шилася після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.529, 548, 549, 550 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 13, 77-81, 200, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоселиця Та- тарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну діля- нку, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пло- щею 7,82 га, що розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 063371, виданого Трапівською сільською радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4942.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Тимошенко