ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/1299/17
Провадження № 22-ц/4820/32/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М., Журбіцький В.О., Дубова М.В.

з участю учасників справи: апелянта ОСОБА_4, його представника - адвоката ОСОБА_5, представника позивача - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 липня 2018 року (суддя Стасюк Р.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про встановлення факту проживання однією сім'єю та усунення перешкод в користуванні житлом,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_7, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що з 19 грудня 2001 почав проживати з ОСОБА_10 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_1. За час проживання вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

В 2008 році ОСОБА_10 захворіла на рак. Позивач здійснював догляд за ОСОБА_10 оскільки відповідач ОСОБА_4 (який є сином ОСОБА_10) постійно проживав на території Російської Федерації.

Після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 її син ОСОБА_4 зайнявся оформленням спадщини та замінив замки у вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 та нових ключів ОСОБА_7 не дав і в подальшому проживати йому там заборонив.

У зв'язку з цим, позивач просив суд встановити факт проживання його та ОСОБА_10 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 19 грудня 2001 року до 9 липня 2017 року за адресою АДРЕСА_1; усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 квартирою за вказаною адресою шляхом вселення.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 липня 2018 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу з 19.12.2001 року до дня смерті 09.07.2017 за адресою: АДРЕСА_1

Усунено перешкоди у користуванні ОСОБА_7 квартирою АДРЕСА_1 шляхом його вселення до даної квартири.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального, процесуального права та конституційних принципів прав людини.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги недоведеність фактів на які посилався позивач, а саме не надано доказів: проживання ОСОБА_7 із ОСОБА_10 в період з 19 грудня 2001 року по 9 липня 2017 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу; вчинення перешкод у користуванні житлом ОСОБА_7 ОСОБА_4

Апелянт зазначає, що суд помилково вважає, що позивач міг проживати у спірній квартирі з 2001 року, оскільки Договір найму житла між позивачем та ОСОБА_10 був укладений і зареєстрований лише 11 вересня 2002 року.

ОСОБА_7 подав відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення Нетішинського міського суду від 12 липня 2018 року законним та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні ОСОБА_7 надано докази проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року з ОСОБА_10, підтверджено, що ОСОБА_4 чинить йому перешкоди в користуванні житловим приміщенням, в яке він вселився, як член сім'ї власника, відмовляється надати ключі від вхідних дверей, не впускає до квартири.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується.

Відповідно до частин першої, другої статті 234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до статті 256 ЦПК України, у порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту у тому числі проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За вимогами частини першої статті 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Сім'ю, згідно ч. 2 ст. 3 СК України, складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя.

Судом першої інстанції встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач зареєстрований за адресою в по АДРЕСА_1 згідно паспорту (а. с. 4) та проживав там в період з 2001 по травень 2017 року.

ОСОБА_4 заперечує проживання позивача з його матір'ю однією сім'єю без реєстрації шлюбу, посилається на те, що ОСОБА_7 є наймачем кімнати площею 9 кв.м. згідно договору найму житлового приміщення від 11 вересня 2002 року, а тому не має права на користування квартирою, так як проживав з покійною ОСОБА_10 не як чоловік та дружина (а. с. 43).

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_7 просив суд встановити факт проживання його та ОСОБА_10 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 19 грудня 2001 року до 9 липня 2017 року за адресою АДРЕСА_1; усунути йому перешкоди в користуванні квартирою за вказаною адресою шляхом вселення.

Обґрунтовуючи свої вимоги про встановлення факту проживання його та ОСОБА_10 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_7 посилався на те, що він вселився до квартири як член сім'ї померлої, яка була власником ? квартири, набув права користування та проживання в АДРЕСА_1

В підтвердження факту проживання однією сім'єю позивач послався на покази свідків та зазначав, що продав належну йому квартиру АДРЕСА_4, кошти від якої витратив на лікування ОСОБА_10 та купівлю житлового будинку для матері останньої.

Однак, матеріали справи містять договір дарування квартири АДРЕСА_4 від 7 червня 2002 року, що спростовує пояснення позивача про продаж квартири і використання коштів на лікування ОСОБА_10 та покупку будинку (а. с. 6). Доказів отримання коштів за вказану квартиру та витрати коштів на лікування позивач не надав.

Також позивач не навів на спростування заперечення відповідача доказів, що будинок для матері ОСОБА_10 був придбаний у березні 2002 року (а. с. 41).

З позовною заявою позивач надав ксерокопію свого паспорту, де зазначено, що він зареєстрований у спірній квартирі з 3 серпня 2004 року (а. с. 4).

Крім того, надав довідку видану виконавчим комітетом Нетішинської міської ради № 19864 від 11 жовтня 2017 року, про те, що ОСОБА_7 зареєстрований в АДРЕСА_1 26 вересня 2002 року по договору найму (а. с. 7).

В судовому засіданні позивач зазначив, що в травні 2017 року добровільно вибув на проживання у АДРЕСА_5

Цивільна правоздатність фізичної особи, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, припиняється у день її смерті.

Згідно матеріалів спадкової справи № 12/2017 від 13 вересня 2017 року спадкоємцями майна померлої ОСОБА_10 є ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а. с. 189).

Суд першої інстанції в основу рішення поклав пояснення свідків. Між тим, зазначені пояснення є суперечливими і не узгоджуються з письмовими доказами.

Власникові, згідно зі ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, тільки власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховним Судом України у висновку викладеному в постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, вказав, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

ОСОБА_10 померла 9 липня 2017 року.

Хмельницький апеляційний суд вважає, що дані, наявні у матеріалах справи щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_7, його проживання з ОСОБА_10 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, є суперечливими.

За таких обставин висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, тому рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 липня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про встановлення факту проживання однією сім'єю та усунення перешкод в користуванні житлом.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду порзивачу необхідно було сплатити судовий збір у сумі 1280 грн. Позивач зазначених коштів не вніс. При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_4 сплатив 1920 грн. Тому з ОСОБА_7 слід стягнути судові витрати на користь ОСОБА_4 в розмірі 1920 грн., на користь держави 1280 грн.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8, ОСОБА_9, про встановлення факту проживання однією сім'єю та усунення перешкод в користуванні житлом.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судові витрати 1920 грн., на користь держави 1280 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О.Янчук

О.І. Ярмолюк