Постанова

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 641/10113/16-ц

провадження № 61-35275св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Харківводоканал»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області

від 11 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У грудні 2016 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі -

КП «Харківводоканал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та їм було відкрито особовий рахунок № 159324. Протягом тривалого часу відповідачі не в повному обсязі здійснюють оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого в них утворилася заборгованість у розмірі 6 223,03 грн, яка складається з заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01 вересня

2008 року по 31 серпня 2016 року в сумі 44 22,21 грн, та за послуги з водовідведення за період з 01 жовтня 2009 року по 31 серпня 2016 року в сумі 1 800,82 грн. Також відповідачам нараховано 654,55 грн індексу інфляції за весь час прострочення сплати та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 102,38 грн.

КП «Харківводоканал» просило суд стягнути з ОСОБА_4,

ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь позивача, заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних , в загальному розмірі 6 979,96 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова

від 06 березня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь

КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, в загальному розмірі 6 979,96 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» судовий збір в сумі 689,00 грн з кожного.

Стягнуто ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» витрати, понесені на публікацію оголошення у газеті «Слобіцький Край» в розмірі

278,41 грн.

Рішення суд умотивовано тим, що узв'язку з несвоєчасною та не повною сплатою відповідачами наданих КП «Харківводоканал» послуг, у відповідачів утворилася заборгованість у розмірі 6 223,03 грн, яка складається з заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01 вересня

2008 року по 31 серпня 2016 року в сумі 4 422,21 грн, та за послуги з водовідведення за період з 01 жовтня 2009 року по 31 серпня 2016 року в сумі 1 800,82 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Також, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, відповідачам нараховано 654,55 грн індексу інфляції за весь час прострочення сплати та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 102,38 грн, що також підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 03 квітня

2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 березня

2017 року відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова

від 06 березня 2017 року змінено в частині стягнення заборгованості і судових витрат.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь

КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2 980,89 грн за період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2016 року, 3 % в сумі 102,38 грн, індекс інфляції в сумі 654,55 грн, всього стягнуто 3 737,82 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» судові витрати у розмірі 738,61 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості і судових витрат, апеляційний суд виходив із того, що судом першої інстанції не було враховано строки позовної давності. тому з урахуванням строків позовної давності, заборгованість за період з 01 вересня 2013 року по

31 серпня 2016 року становить 2 980,89 грн, 3 % річних становить 102,38 грн, індекс інфляції становить 654,55 грн.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

30 вересня 2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через засоби поштового зв?язку подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким визнати погашення заборгованості на основі взаємозаліку з коштів бюджету в сумі 3 737,82 грн у зв'язку з неврегульованістю законодавства при соціальних доходах виживання соціально-незахищеної сім'ї, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Заявники зазначають, що суд апеляційної інстанції не врахував неврегульованість законодавства та об'єктивні обставини, скрутний матеріальний стан соціально-незахищеної сім'ї, яка має доходи виживання.

Доводи інших учасників справи:

27 листопада 2017 року КП «Харківводоканал» через засоби поштового зв'язку подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ пояснення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу задовольнити частково, рішення апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року скасувати та залишити в силі заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 березня 2017 року.

Рух касаційної скарги:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Комінтернівського районного суду міста Харкова.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року касаційна скарга та матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи наведені у поясненнях на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Короткий зміст встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи:

Відповідачі є споживачами послуг, які надає КП «Харківводоканал» і у них утворилася заборгованість у розмірі 6 223,03 грн, яка складається з заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01 вересня

2008 року по 31 серпня 2016 року в сумі 4 422,21 грн, та за послуги з водовідведення за період з 01 жовтня 2009 року по 31 серпня 2016 року в сумі 1 800,82 грн, крім того нараховано 654,55 грн індексу інфляції за весь час прострочення сплати та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 102,38 грн.

19 червня 2016 року КП «Харківводоканал» зверталось до суду із заявою про видач судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на його користь заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 6 223,03 грн, а також 654,55 грн - індекс інфляції за час прострочення та 102,38 грн - 3 % річних від простроченої суми.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17 жовтня

2016 року відмовлено КП «Харківводоканал» в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Норми права, які підлягають застосуванню:

Згідно з статтею 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

від 24 червня 2004 року (із змінами, внесеними згідно із Законом від 15 січня 2009 року) (далі - Закон), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається зі змісту статті 13 Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідачі, своєчасно не здійснювали оплату за централізоване водопостачання та водовідведення, дійшов правильного висновку про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 3 737,82 грн з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, що відповідає вимогам статті 625 ЦК України за період з 01 вересня 2013 року по 31 серпня 2016 року.

При цьому суд апеляційної інстанції правильно визначився з період за який вказана заборгованість підлягає стягненню.

Щодо доводів касаційної скарги:

Доводи заявників про неспроможність оплачувати комунальні послуги не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незгоди з розміром стягнутої суми заборгованості.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду Харківської області від 11 вересня

2017 року, яким частково змінено заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 березня 2017 року, - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року, яким частково змінено заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 06 березня 2017 року, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська