Справа № 328/1553/18
Провадження № 2/333/281/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
за участю позивача : ОСОБА_1,
представника позивача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій (бездіяльності) суддів протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд; за винесення неправосудного рішення суду; за судову тяганину, стягнення моральної шкоди,-
Позивач звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до суддів цього суду та до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій суддів протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд; за винесення неправосудного рішення суду; за судову тяганину; та стягнення завданої цими діями матеріальної та моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2018 року, визначено підсудність даної цивільної справи за Комунарським районним судом м. Запоріжжя
02.07.2018 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи серед суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2018 року, зазначена справа року була передана судді Герасименко С.Г.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка С.Г. від 03.07.2018 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., судді Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю., Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій суддів протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд та стягнення завданої цими діями матеріальної та моральної шкоди, в частині вимог заявлених до суддів Токмацького районного суду Запорізької області було відмовлено.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименка С.Г. від 03.07.2018 року заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Держави України в особі Державної казначейської служби України залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
13 липня 2018 року на виконання ухвали суду про залишення позовних вимог без руху, позивач подав виправлену позовну заяву до Держави України в особі Державної казначейської служби України, в якій позивач просить суд: визнати дії (бездіяльність) суддів протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд; за винесення неправосудного рішення суду; за судову тяганину та стягнути з відповідача Держави України в особі Державної казначейської служби України на його користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.
Вищезазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
11 жовтня 2016 року він звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання протиправних дій та зобовязання вчинити певні дії. 28 жовтня 2016 року суддею Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. була винесена ухвала суду про відкриття провадження у справі. 22.12.2016 р. від представника відповідача - сільського голови Остриківської сільської ради надійшло до суду клопотання про визнання позову та розгляду справи без його участі. З 28 жовтня 2016 року до теперішнього часу в Токмацькому районному суді Запорізької області розглядається вищевказана цивільна справа №328/3731/16-ц за його позовом. По вказаній судовій справі судді Токмацького районного суду Запорізької області допустили судову тяганину та не розглянули її більш ніж протягом 600 днів. Перша суддя - Гавілей М.М., з різних причин, безпідставно відклала розгляд 9-ти (з 11-ти) судових засідань, які призначала через 30 днів, чим безпідставно здійснила судову тяганину по справі. Своїми діями та бездіяльністю суддя Гавілей М.М. сприяла Остриківській сільській раді (представник якої - землевпорядник ОСОБА_3, племінниця якого, ОСОБА_4, є секретарем Токмацького районного суду. Позивач вказує, що остання є також племінницею його сусіда ОСОБА_5 - суміжного користувача по земельній ділянці.
За час відкладень суддею Гавілей М.М. судових засідань з жовтня 2016 року по 2017 року, його сусід ОСОБА_5 виготовив нову третю технічну документацію, а відповідач по вищезазначеній справі - Остриківська сільська рада своїм рішенням від 15.03.2018 р. затвердила цю документацію на приватизацію землі - 0,25 га для обслуговування будинку за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Остриківка, вул. Прибережнівська, 118, з частиною земельної ділянки, яка належала його померлим батькам і належить позивачу на праві постійного користування та щоб ОСОБА_5 зареєстрував право приватної власності на землю. Позивач зазначає, що внаслідок цього, 12.04.2017 року він вимушений був звернутися до Токмацького районного суду з другим позовом до Остриківської сільської ради про скасування вищезазначеного рішення Остриківської сільської ради від 15.03.2017 року № 04.
Позивач вважає, що суддя Гавілей М.М. на протязі 5 місяців безпідставно не виносила рішення по вищезазначеній цивільній справі, чим порушила розумні строки розгляду справи, передбачені ЦПК України.
Позивач зазначає, що в березні 2017 року внаслідок незаконних дій та бездіяльності судді Гавілей М.М., а саме безпідставного відкладення розгляду справи, його стан здоровя різко погіршився і він потрапив до лікарні Токмацької ЦРЛ, почав проходити амбулаторне лікування, так як бажав розглянути справу та вирішити її по суті, але стан його здоровя з кожним днем погіршувався та в травні 2017 року він потрапив до Запорізького обласного кардіологічного центру, де йому було зроблено оперативне втручання на серці.
В березні 2017 року у судді Гавілей М.М. закінчились повноваження та справа за його позовом була передана на розгляд іншому судді Петренко Людмилі Василівні. Позивач вказує, що суддя Петренко Л.В., незважаючи на його заяву про відкладення розгляду справи, оскільки бажав особисто бути присутнім та надати суду пояснення і про зупинення розгляду справи до поліпшення його стану здоровя та вилікування, не винесла справедливе рішення, навіть в його відсутність, залишила його позов без розгляду, мотивуючи це тим, що він не зявився двічі до суду. Позивач вказує, що в цей час він перебував на стаціонарному лікуванні, де йому проводилося оперативне втручання на серці та була зупинка серця. Позивач зазначає, що суддя Петренко Л.В. викрала з судової справи - письмові докази, які ним долучались до матеріалів справи - ОСОБА_3 та Схему до ОСОБА_3 та 2 (два) фотоматеріали до ОСОБА_3 від 09.09.2016 р. про обстеження та встановлення межі між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_1.
Позивач зазначає, що ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2017 року вищезазначена ухвала судді Петренко Л.В. про залишення позову без розгляду була скасована, як незаконна та протиправна, а справа направлена для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.
Позивач вважає, що суддя Петренко Л.В. теж сприяла співробітнику суду ОСОБА_4, відповідачу - Остриківській сільській раді, представнику Відповідача - ОСОБА_3, щоб саме їхньому родичу, сусіду позивача - ОСОБА_5 Остриківська сільська рада дала в приватну власність земельну ділянку для обслуговування будинку - 0,25 га з земельної ділянки, що належала померлим батькам позивача і належить йому на праві користування.
Позивач вказує, що суддя Петренко Л.В., маючи всі підстави для справедливого розгляду справи та винесення законного справедливого рішення, не побажала його винести, прийнявши завідомо неправосудне та неправомірне рішення, незаконну ухвалу суду про залишення йогопозовної заяви без розгляду.
Позивач зазначає, що після того, як справа повернулася з Апеляційного суду Запорізької області до Токмацького районного суду у судді Петренко Л.В. на цей час теж закінчились повноваження та справа була розподілена судді цього суду Андрущенку Олександру Юрійовичу. Позивач вказує, що і третій суддя по судовій справі №328/3731/16-ц з 4-х судових засідань, з різних причин безпідставно відклав судові засідання, призначивши наступні судові засідання більш ніж через 30 днів. Позивач зазначає, що суддя Андрущенко О.Ю. його заяви з судовими матеріалами, докази його правоти і справедливості його позову відкидав в судових засіданнях, не дивлячись на те, що ці заяви з судовими матеріалами пройшли реєстрацію в канцелярії суду, щоб в судовій справі №328/3731/16-ц не було доказів, судових матеріалів підтверджуючих його правоту. Позивач вважає, що дії судді Андрущенка О.Ю. є проявом намірів винести несправедливе, незаконне рішення на користь Відповідача - Остриківської сільської ради і третьої особи - ОСОБА_5 Позивач вважає, що цими діями суддя Андрущенко О.Ю. сприяв вищезазначеним заінтересованим особам з метою винести рішення суду на користь третьої особи - ОСОБА_5 та Відповідача Остриківської сільської ради. На думку позивача, дії судді Андрущенка О.Ю. є порушенням п.п. 3,5 ст. 36 ЦПК України, так як його дії викликають обгрунтований сумнів саме в його необєктивності та упередженості, оскільки суддею навмисно з різних причин, затягувався розгляд судової цивільної справи в Токмацькому районному суді.
Позивач вказує, що суддя Андрущенко О.Ю. підтвердив, що він чекав винесення рішення суду на користь Остриківської сільської ради та ОСОБА_5 по іншій судовій цивільній справі №328/1014/17 в Токмацькому районному суді Запорізької області та вирішення цієї справи в Апеляційному суді Запорізької області на користь вищезазначених осіб, чим підтвердив свою упередженість по справі. Позивач зазначає, що у звязку з недовірою судді Андрущенко О.Ю. ним було заявлено 5 відводів, але суддею при вирішенні його заяв про відвід були порушені норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Позивач вважає, що суддя Андрущенко О.Ю. порушив його право на справедливий, неупереджений, незалежний суд та що дії судді Андрущенко О.Ю. спрямовані на винесення завідомо несправедливого, протиправного, неправосудного рішення суду на користь вищезазначених заінтересованих осіб.
Позивач зазначає, що внаслідок протиправних та незаконних дій суддів Токмацького районного суду він був вимушений звертатися неодноразово зі скаргами на їх дії та бездіяльність до органів ОСОБА_6 кваліфікаційно-дисциплінарної комісії суддів України та до ОСОБА_6 Правосуддя, але до теперішнього часу відповідь від даних установ він так і не отримав.
Позивач вважає, що внаслідок незаконних дій вищевказаних суддів Токмацького районного суду йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, моральних переживаннях, що відобразилося на його здоровї, яке різко погіршилося в березні 2017 року та внаслідок незаконних дій суддів він потрапив у лікарню та захворів на тяжку хворобу. Внаслідок протиправних дій суддів він переніс фізичну біль, фізичні страждання та глибоке потрясіння, внаслідок чого, він вимушений був докласти зусилля на лікування та реабілітацію здоровя. На жаль, він не ставив собі за ціль зберігати чеки, витрачені на його лікування, тому наразі документально підтвердити всі витрати, повязані з його лікуванням не може. Позивач зазначає, що він будучи чоловіком, довгий час не міг досягти повноцінної психологічної рівноваги, це призвело до безсоння. Незважаючи на те, що він пройшов курс лікування, він продовжує відчувати біль у грудях, в серці та має тиск, від якого може втратити свідомість.
Позивач вказує, що завдану йому моральну шкоду він оцінює в розмірі 100 000,00 грн. Наявність моральної шкоди обґрунтовує душевними стражданнями, пережитими у звязку з самим фактом бездіяльності та діями суддів, страхом за своє життя і здоровя. Ці страждання мають значний характер і порушили його нормальний ритм життя.
На підставі ст.ст. 3, 56, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 56 Закону України «Про судоустрій та статус судів», ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 157 ЦПК України позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г. від 16 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою, виходячи з того, що вимога про відшкодування шкоди заявлена ним одночасно з вимогою про визнання дій (бездіяльності) суддів Токмацького районного суду Запорізької області протиправними, що вказує на наявність публічно-правового спору, який належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.09.2018 р. вищезазначена ухвала судді Герасименка С.Г. від 16.07.2018 р. скасована, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
У звязку з відставкою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Герасименко С.Г., внаслідок автоматизованого розподілу, дана справа надійшла в провадження судді Наумової І.Й.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 р. провадження по справі відкрито та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини його неявки до суду не відомі. Відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що існують всі умови для ухвалення заочного рішення, суд постановив про заочний розгляд справи: за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухав пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
02.09.2016 р. позивачу ОСОБА_1 на його звернення, Департаментом агропромислового розвитку Запорізької обласної державної адміністрації надані письмові розяснення щодо порядку вирішення спору щодо меж земельної ділянки в населеному пункті (Т.1 а.с. 9).
09.09.2016 р. комісія Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області у складі: сільського голови ОСОБА_7, спеціаліста з земельних питань ОСОБА_3, депутата сільської ради ОСОБА_8, ОСОБА_9 обстежила та встановила межі між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про що склала відповідний ОСОБА_3 обстеження та встановлення межі між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_10, схему встановлення межі між земельними ділянками гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_5, фотоматеріал даного обстеження (Т.1 а.с. 14-15, 16, 17-18), який рекомендувала затвердити на сесії депутатів даної сільської ради. 16.09.2016 р. вищезазначений ОСОБА_3 обстеження був затверджений рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області №06 (Т. 1 а.с. 13). На запит адвоката позивача, Остриківською сільською радою Токмацького району Запорізької області надана інформація про склад вищезазначеної комісії (Т. 1 а.с. 43).
16.09.2016 р. позивач звернувся до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області з письмовими заявами (Т.1 а.с. 19, 20) про надання виписки з протоколу засідання депутатів даної ради 16.09.2016 р. та вищезазначене рішення ради.
11.10.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовами до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, в якому оскаржив вищезазначене рішення сільської ради від 16.09.2016 р. та просив затвердити виготовлену технічну документацію на приватизацію земельної ділянки 0,25 га за адресою: с. Остриківка, вул. Ворошилова, 120 в Токмацькому районі Запорізької області, а також визнати його право на приватизацію земельної ділянки відповідно до ст. 121, ст.122 Земельного кодексу України (Т. 1 а.с. 107-123)
28.10.2016 р. суддею Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. відкрито провадження по цивільній справі №328/3731/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії. Дана обставина підтверджується копію ухвали судді Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. від 28.10.2016 р. (Т.1 а.с. 5).
З копії телефонограми, складеної Токмацьким районним судом Запорізької області від 12.12.2016 р., вбачається, що в телефонному режимі представник Остриківської сільської ради ОСОБА_3 повідомлений про те, що слухання справи №328/3731/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії відбудеться у вищезазначеному суді 23.12.2016 р. (Т. 1 а.с. 7).
Сільський голова Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області ОСОБА_7 (Т. 1 а.с.8) звернувся 22.12.2016 р. до Токмацького районного суду Запорізької області з письмовим клопотанням вих. №1576 про розгляд справи №328/3731/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії за відсутності їх представника та просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі. (Т. 1 а.с. 7).
15.03.2017 р. працівниками Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області складений ОСОБА_3 (Т. 1 а.с. 12) про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в технічній документації із землеустрою гр. ОСОБА_5
Рішенням Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 15.03.2017 р. (Т. 1 а.с. 126) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки орієнтованою площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_5, розташованої в межах населеного пункту с. Остриківка вул. Прибережнівська, б. 118, Токмацького району Запорізької області та передано земельну ділянку в приватну власність.

З довідок, виданих КУ «Молочанського центру первинної медико-санітарної допомоги» Токмацької районної ради, направлень, протоколу ЄКГ (Т.1 а.с.25, 28, 30, 31, 32, 33, 34, 160) вбачається, що ОСОБА_1 знаходився в даній медичній установі на амбулаторному лікуванні у лікаря-терапевта у звязку з хворобами за діагнозом: ІБС кардіосклероз, персистируюча форма фібрілляциї предсерддя, артеріальна гіпотонія, та отримував у період з 15.03.2017 р. по теперішній час амбулаторне лікування, перебуває на диспансерному обліку, проходить медичні обстеження. Направлявся до КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», Національного інституту серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова для консультації кардіолога та проходження медичного обстеження, у звязку з вищезазначеними хворобами.

13.03.2017 р., 30.03.2017 р. ОСОБА_1 звертався до Токмацького районного суду Запорізької області з клопотаннями (Т. 1 а.с. 138, 139) не призначати цивільну справу за його позовом до Остриківської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення цієї ради від 16.09.2016 р. на час лікування до 04.04.2017 р., в подальшому до 26.04.2017 р.

12.04.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання протиправних дій і зобовязання вчинити певні дії, в якому просив визнати незаконним вищевказане рішення даної сільської ради від 15.03.3017 р. (Т. 1 а.с. 142-144).

24.04.2017 р., 07.07.2017 р. ОСОБА_1 звертався до судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В. з клопотаннями про зупинення, на час його лікування, провадження по цивільній справі за його позовом до Остриківської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення цієї ради від 16.09.2016 р. (Т. а.с. 136, 141).

Згідно з консультативним висновком спеціаліста КУ «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань» ЗОР від 19.04.2017 р. (Т. 1, а.с.27), у пацієнта ОСОБА_1 встановлений діагноз «ІБС кардіосклероз, дифузна персистируюча форма трепетання передсердя».

Відповідно до виписки №792 з історії хвороби позивача, складеної КУ «Обласний медичний центр серцево-судинних захворювань (далі «ОМЦССЗ» ЗОР) (Т. 1 а.с. 21), останній проходив стаціонарне лікування в даному медичному закладі в період з 23.05.2017 р. по 06.06.2017 р. за діагнозом (далі мовою оригіналу): «..Персистирующая форма фибрилляций предсердий (март 2017 г). EHRA II. СН ІI ст., II ф.к. по NYHA. Відповідно до висновку під час обстеження пацієнт скаржився на появу запаморочення та предсинкопальний стан в березні 2017 р., на ЕКГ зафіксована фібриляція передсердя, гіпотонія з молодості. Госпіталізований в плановому порядку для поновлення ритму.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 20.06.2017 р. (Т.1 а.с. 127) (під головуванням судді Петренко Л.В.) відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження, у звязку з його хворобою, по справі №328/3731/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії

Відповідно до виписки №2174/998/669/976 з історії хвороби позивача, складеної КУ «ОМЦССЗ» ЗОР (Т.1 а.с.22), останній проходив стаціонарне лікування в даному медичному закладі в період з 10.07.2017 р. по 14.07.2017 р. за діагнозом (далі мовою оригіналу): «..Персистирующая форма фибрилляций предсердий (март 2017 г). EHRA II. СН ІI ст., II ф.к. по NYHA..», Астено-невротичний синдром. Відповідно до даної виписки, пацієнт вважає себе хворим з березня 2017 р., госпіталізований для ЕІТ, стан середньої тяжкості.

Відповідно до виписки №2661/1236/901/1251 з історії хвороби позивача, складеної КУ «ОМЦССЗ» ЗОР (Т.1 а.с.23), ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в даному медичному закладі, в період з 07.09.2017 р. по 21.09.2017 р., у звязку з діагнозом «постійна форма фібріляції передсердя (2017). EHRA IIІ. ЕІТ кардіоверсія (12.09.2017 р.). СН 1 ст. ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., помірного ризику. ГЛЖ. Гіпертонічний ангіосклероз.» Приймає хронічно НОАК продакса. Госпіталізований для вирішення питання відновлення ритму ЕІТ і підбору лікування, стан середньої тяжкості.

Відповідно до копії чеку (Т.1 а.с. 24) (дата видачі чеку відсутня) вартість лікарського препарату Прадакса (капс. 150 мг.) складає 972,23 грн.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10.07.2017 р. (Т. 1 а.с.35-37) (головуюча суддя Петренко Л.В.) по цивільній справі №328/3731/16 позовну заяву ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача та його представника до суду.

Відповідно до довідки №71, виданої КУ «ОМЦССЗ» ЗОР (Т. 1 а.с. 163), ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в даній медичній установі з 07.09.2017 р. по 21.09.2017 р. у звязку з діагнозом: персистуюча форма фібриляції передсердя, гіпертонічна хвороба , 2-го ст. (Т. 1 а.с. 163).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2017 р. (Т.1 а.с. 42) вищезазначена ухвала Токмацького районного суду Запорізької області від 10.07.2017 р. по цивільній справі №328/3731/16 скасована, ухвалено про направлення даної цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13.11.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до судді Апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. із заявою (Т.1 а.с. 10), в якій посилається на неправомірність дій суддів Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.А., Петренко М.В., а також просить приєднати до матеріалів справи документи.

13.11.2017 р. суддею Апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. на адресу голови Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_11 скерований лист вх.№22-ц/3359/17 (Т. 1 а.с.42), в якому зазначено наступне: «Апеляційний суд Запорізької області, переглянувши в апеляційному порядку 13 листопада 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_12 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 10 липня 2017 року про залишення позову позивача у цій справі без розгляду, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Встановлено, що ще 18 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії (т.с. 1 а.с. 2).

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області (суддя Гавілей М.М.) від 28 жовтня 2016 року провадження за вищезазначеним позовом позивача ОСОБА_1М у цій справі було відкрито.

Дана справа перебувала у провадженні Токмацького районного суду Запорізької області (суддя Гавілей М.М. - з 28 жовтня 2016 року по 13 березня 2017 року, суддя Петренко Л.В. - з 13 березня 2017 року по 10 липня 2017 року), тобто біля 9 (девяти) місяців.

Хоча в силу вимог ст. 157 ч. 1 ЦПК України суд мав розглядати дану справу протягом розумного строку, але не більше 2 (двох) місяців з дня відкриття провадження у справі.

Розгляд цієї справи, призначений Токмацьким районним судом Запорізької області, відкладався суддею Гавілей М.М. 9 (девять) разів з різних причин, у тому числі необгрунтованих, майже жодного з цих 9 (девяти) судових засідань не пропустив позивач ОСОБА_13, що підтверджується журналами судових засідань на ці дати та розписками ОСОБА_1 про особисте отримання судової повістки на наступне судове засідання у цій справі, саме в день призначеного судового засідання (21.11.2016 року - т.с. 1 а.с. 113, 12.12.2016 року - т.с. 1 а.с. 119, 23.12.2016 року - т.с. 1 а.с. 128-129, 27.12.2016 року - т.с. 1 а.с. 136-138, 28.12.2016 року - т.с. 1 а.с. 141, 20.01.2017 року - т.с.184, 14.02.2017 року - а.с.206, 212, 09.03.2017 року т.с. 1 а.с. 212).

13 березня 2017 року дану справу було передано із провадження судді Гавілей М.М., в якої 13.03.2017 року закінчилися повноваження, в автоматизованому порядку іншому судді - Петренко Л.В. (т.с. 1 а.с. 216-217.)

Таким чином, Токмацьким районним судом Запорізької області (суддею Гавілей М.М.) була допущена безпідставна тяганина, яка перешкоджала своєчасному розгляду цієї справи судом першої інстанції.

Зазначені обставини не могли бути і не були підставою для скасування апеляційним судом ухваленого судом першої інстанції судового рішення у справі.

Проте, апеляційний суд Запорізької області вважає за необхідне доцільне довести дані обставини до відома голови Токмацького районного суду Запорізької області, а також судді цього суду - Гавілей М.М., яка головувала в цій справі, з метою недопущення зазначених порушень у подальшому при розгляді інших цивільних справ.

Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження цього листа повідомити Апеляційний суд Запорізької області…».

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 20.12.2017 р. (головуюча суддя Коваленко П.Л.), яке постановою апеляційного суду Запорізької області від 15.05.2018 р. залишено без змін, по цивільній справі №328/1014/17 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, ОСОБА_5, треті особи: Управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання протиправних дій і зобовязання вчинити певні дії, позовні вимоги задоволені повністю, визнано незаконним та скасовано вищезазначене рішення Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 15.03.2017 р. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером :22:001:0027, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Остриківка, вул. Прибережнівська, земельна ділянка індексний номер 35093765 від 10.05.2017 р. за ОСОБА_5, прийнятного державним реєстратором Токмацької районної державної адміністрації Запорізької області (Т.1 а.с.145-156).

02.03.2018 р. ОСОБА_1, як позивач по цивільній справі №328/3731/16, звертався до головуючого судді по цій справі ОСОБА_14 з письмовими заявами (Т. 1 а.с.47-48, 49), в якій викладав свою позицію по справі.

17.04.2018 р., 23.05.2018 р. ОСОБА_1 звертався до Токмацького районного суду Запорізької області із заявами про відвід головуючого судді Андрущенко О.Ю. по цивільній справі №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на затягування суддею розгляду справи та упередженість (Т. 1 а.с.44-46).

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 17.04.2018 р. (по цивільній справі №328/3731/16 під головуванням судді Андрущенко О.Ю.) визнано заявлений позивачем ОСОБА_1 17.04.2018 р. відвід судді Андрущенко О.Ю. необґрунтованим, постановлено про передання заяви про відвід для розгляду іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України (Т. 1 а.с. 51).

Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області Ушатого І.Г. від 19.04.2018 р. відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід головуючого судді Андрущенко О.Ю. у цивільній справі №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 52).

02.05.2018 р., 03.05.2018 р., 04.05.2018 р., 05.05.2018 р., 17.05.2018 р., 29.05.2018 р., 18.06.2018 р., 05.07.2018 р. ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_6 кваліфікаційної комісії суддів України (Т. 1 а.с. 174-185, 191, 195-196, 197-199), а 04.05.2018 р., 11.05.2018 р., 18.06.2018 р., 06.07.2018 р. до ОСОБА_6 ради правосуддя України (Т.1. а.с. 186-190, 192, 193-194, 204-212) із заявами та скаргами на дії та бездіяльність суддів Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., Андрущенко О.Ю., Гавілей М.М., а саме: затягування розгляду цивільної справи №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_5, порушення під час розгляду цієї справи його права на незалежний та справедливий суд, упередженість під час розгляду цієї справи.

Рішень ОСОБА_6 кваліфікаційної комісії суддів України і ОСОБА_6 ради правосуддя України по вищевказаним заявам ОСОБА_1 позивачем суду не надано.

Представником позивача у судовому засіданні було заявлено про необхідність дочекатися рішення ОСОБА_6 кваліфікаційної комісії суддів України та ОСОБА_6 ради правосуддя України по вищевказаним заявам ОСОБА_1, але позивач наполягав на розгляді справи в судовому засіданні 05.02. 2019 року без прийняття рішень ОСОБА_6 ради правосуддя України та ОСОБА_6 кваліфікаційної комісії суддів України по його заявам.

Із заяви ОСОБА_1, поданої до ОСОБА_6 ради правосуддя 11.05.2018 р. (Т. 1 а.с. 203) вбачається, що останньому була повернута дисциплінарна скарга на дії та бездіяльність судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.

З журналу та аудіо запису судового засідання від 23.05.2017 р. по цивільній справі №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_5 (Т. 1 а.с. 50) вбачається, що заяви ОСОБА_1 про відводи головуючому судді Адрущенко О.Ю. по цій справі, ухвалою даного судді, занесеної до журналу судового засідання, на підставі ч. 4 ст. 44, ч. 5 ст. 39 ЦПК залишені без розгляду, оскільки дані відводи заявлені з підстав, що розглянуті судом раніше.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 09.10.2018 р. (у складі головуючого судді Андрущенка О.Ю.) по цивільній справі №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_5 позовні вимоги задоволенні, визнано незаконними та скасовані рішення Остриківської сільської ради від 16.06.2016 р. №№6,7.

Таким чином, на підставі вищезазначених доказів судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та його суміжним сусідом ОСОБА_5 по земельним ділянкам, виник спір з приводу меж цих земельних ділянок та їх приватизації. Даний спір землекористувачі не змогли вирішити в досудовому порядку із залученням органу місцевого самоврядування - Остриківської сільської ради, в звязку з чим ОСОБА_1 в жовтні 2016 р., в подальшому і в квітні 2017 р. звернувся до Токмацького районного суду Запорізької області з позовами до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень цієї ради від 16.06.2016 р. та від 15.03.2017 р., які винесене даною радою на користь ОСОБА_5 Рішеннями Токмацького районного суду Запорізької області від 20.12.2017 р. по цивільній справі №328/1014/17 та від 09.10.2018 р. по цивільній справі №328/3731/16 позовні вимоги ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області задоволені, визнані незаконними та скасовані вищезазначені рішення даної сільської ради від 16.06.2016 р. та від 15.03.2017 р.

Цивільна справа №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, третя особа: ОСОБА_5, перебувала у провадженні судді Гавілей М.М. з 28.10.2016 р. до 13.03.2017 р., в подальшому була передана в провадження судді цього суду Петренко Л.В. і знаходилась в провадженні останньої до 10.07.2017 р.. Суддею Петренко Л.В. була винесена ухвала по цій справі від 10.07.2018 р., яка в подальшому була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2017 р., про залишення позову ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії без розгляду. У звязку із закінченням повноважень судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., справа №328/3731/16 була передана в провадження судді цього суду Андрущенка О.Ю., яким цю справу вирішено по суті та розглянуто 09.10.2018 р. Під час розгляду даної справи ОСОБА_1 звертався до суддів, в провадженні яких вона перебувала, з клопотаннями про зупинення провадження по справі, відкладення розгляду справи, заявами про відвід, які вирішувались ними у судових засіданнях в установленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку.

Позивач ОСОБА_15 в період з березня 2017 р. по вересень 2018 р. проходив періодичне амбулаторне та стаціонарне лікування у звязку з хворобами: «постійна форма фібріляції передсердя (з березня 2017). EHRA IIІ. ЕІТ кардіоверсія (12.09.2017 р.). СН 1 ст. ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., помірного ризику. ГЛЖ. Гіпертонічний ангіосклероз.».

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок державних органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

В силу вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на п.п. 1,2 ч.2 ст. 1167 ЦК України, відповідно до якого, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. При цьому дані правові норми не регулюють встановлені судом правовідносини.

Частиною 4 ст. 1176 ЦК України передбачене, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Позивач вважає, що суддею Токмацького районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В. винесено неправосудне рішення, а саме: ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області (під її головуванням) від 10.07.2017 р. по цивільній справі №328/3731/16 про залишення позову ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії без розгляду, яка була скасована ухвалою апеляційного суду Запорізької області. Позивачем не надано суду доказів, що факт винесення суддею Петренко Л.В. неправосудного рішення встановлений вироком суду. Отже, підстави для відшкодування моральної шкоди за винесення, на думку позивача, неправосудного рішення судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В. відсутні.

У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів від 19.02.2002 р., зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Частиною 5 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України, порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, передбачено Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої, незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».

Відповідно до ст.2 цього Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом виникає у разі постановлення виправдувального вироку суду; встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.4 цього ж Закону, ч.2 ст.23 ЦК України, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральні втрати громадянинові, які призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Частиною другою ст.23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами частини третьою ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність шкоди ще не породжує обов'язку її компенсації, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб'єкта такої відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування моральної шкоди, потрібна наявність таких елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; моральної шкоди (фізичні та душевні страждання, приниження честі і гідності фізичної особи); причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та моральною шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивачем зазначено, що суддя вищезгаданого суду Петренко Л.В. викрала з цивільної справи №328/3731/16 письмові докази, надані ним, при цьому дані обставини ніякими належними доказами позивачем не підтверджені.

Позивач вважає, що судді Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., Андрущенко Ю.В. затягували розгляд цивільної справи №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради, третя особа: ОСОБА_5 про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, діючи в інтересах відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України (яка діяла до 15.12.2017 р.), суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 р.), суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

З доказів, наданих позивачем вбачається, що цивільна справа №328/3731/16 за позовом ОСОБА_1 до Остриківської сільської ради про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, була розглянута Токмацьким районним судом Запорізької області понад встановлені вищезазначеними статтями ЦПК України строки, при цьому з наявних доказів не можливо встановити, що розгляд цієї справи умисно затягувався суддями Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., Андрущенко Ю.В., враховуючи, що з наданих позивачем доказів, вбачається, що судові засідання по цій справі неодноразово відкладались за клопотанням позивача у звязку з його хворобою, або для вирішення в установленому законодавством порядку заявлених заяв ОСОБА_1 про відвід судді, здійснювався апеляційний судовий розгляд за апеляційними скаргами позивача. Більш детально проаналізувати причини відкладення слухання цієї справи, з наданих позивачем доказів, суд не має можливості.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Твердження позивача про необєктивність та упередженість суддів Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. Петренко Л.В., Андрущенко Ю.В. та сприяння ними своїми діями, бездіяльністю під час розгляду цивільної справи№328/3731/16 на користь відповідача по цій справі Остриківській сільській раді та третій особі ОСОБА_5, про заінтересованість в результаті розгляду цієї справи секретаря Токмацького районного суду ОСОБА_3, про родинні відносини цього секретаря та учасників цієї справи, є припущеннями, які не ґрунтуються на підставі належних допустимих доказів.

Позивач посилається, що суддя Андрущенко Ю.В. не належним чином розглянув його заяву про відвід та клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів під час розгляду вищезгаданої цивільної справи №328/3731/16, чим порушив права позивача передбачені ст.ст. 7, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», на справедлий, неупереджений незалежний суд. При цьому позивач не оскаржив його процесуальні дії у встановленому Цивільним процесуальним кодексом України порядку, шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, в тому числі після ухвалення судом рішення по суті справи, а звернувся до суду з даним позовом, порушивши таким чином виключний порядок перевірки законності та обґрунтованості судових рішень, встановлений Цивільним процесуальним кодексом України. Доказу, що вироком суду встановлений факт винесення суддею Андрущенко Ю.В. неправосудних рішень суду по цивільній справі №328/3731/16 суду не надано.

З листа судді апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С. від 13.11.2017 р., під головуванням якої здійснювався судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області (винесена під головуванням судді Петренко Л.В.) від 10.07.2017 р. по цивільній справі №328/3731/16, надісланого на адресу голови Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_11 вбачається, що нею зроблений висновок про те, що суддею Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. була допущена безпідставна тяганина розгляду вищезазначеної цивільної справи, яка перешкоджала своєчасному розгляду цієї справи судом першої інстанції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на існування обставини, що суддя Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. умисно затягувала розгляд вищезазначеної справи, в інтересах відповідача та третьої особи по справі №328/3731/16, як стверджує позивач.

Також, позивачем не надано суду достатніх доказів про наявність причинно-наслідкового зв'язку між вищезазначеною бездіяльністю судді Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М. та моральною шкодою, яка на думку позивача, була йому завдана.

Позивач зазначає, що моральна шкода полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, перенесених внаслідок різкого погіршення його стану здоровя в березні 2017 р., вимушеного подальшого періодичного лікування, що саме внаслідок дій суддів Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., Петренко Л.В., Андрущенко О.Ю. у позивача погіршився стан його здоровя. На підтвердження позивачем надана вищезазначена медична документація, з якої вбачається, що останній звертався до медичних установ в період з березня 2017 р. і в подальшому у звязку з діагнозом «персистируюча форма фібріляції передсердя (з березня 2017). EHRA IIІ. ЕІТ кардіоверсія (12.09.2017 р.). СН 1 ст. ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., помірного ризику. ГЛЖ. Гіпертонічний ангіосклероз.». З виписок з історії хвороби позивача вбачається, що позивач вважає себе хворим на вищезазначену хворобу серця з березня 2017 р., при цьому суду не надано медичної документації про стан здоровя позивача, датованої до предявлення позову 16.10.2017 р., яка свідчила б, що до предявлення вищезазначеного позову до Токмацького районного суду Запорізької області позивач не хворів та не звертався за медичною допомогою з приводу цього захворювання та супутніх захворювань, які могли б спонукати виникнення цього захворювання. Таким чином, посилання позивача про наявність причинно-наслідкового зв'язку між зазначеними в позові ОСОБА_1 діями (бездіяльністю) Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18В та моральною шкоду, заявленою позивачем, не підтверджені достатніми доказами.

Таким чином, проаналізувавши правові норми, які регулюють встановлені судом правовідносини, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних достатніх доказів на підтвердження заявлених ним вимог про визнання дій (бездіяльності) суддів Токмацького районного суду Запорізької області Гавілей М.М., Петренко Л.В., Андрущенко Ю.В., які полягали у винесенні неправосудного рішення суду, судовій тяганині протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд. Також під час розгляду заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, позивачем не доведено, заподіяння йому будь-якої шкоди з вини судів Токмацького районного суду Запорізької області ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, та відсутній будь-який причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діяннями цих судів.

Враховуючи вищезазначене, суд робить висновки про те, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Оскільки позивачем судовий збір не сплачувався, в звязку зі звільненням його судом від оплати судового збору, необхідності в вирішенні питання щодо розподілу судових витрат не має.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 223, 258, 263-265, 280-282, 284, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про визнання дій (бездіяльності) суддів протиправними, незаконними та такими, що порушують право позивача на незалежний, неупереджений, справедливий суд; за винесення неправосудного рішення суду; за судову тяганину, стягнення моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.02.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова