Провадження № 2/712/164/19
Справа № 712/7474/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Черкаської обласної державної адміністрації (юридична адреса: м. Черкаси, бул. Шевченка 185), третя особа: Головне Управління Державного казначейства України в Черкаській області (юридична адреса: м. Черкаси, бул. Шевченка 185, к. 557) про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року у справі №2-а-309/08 його позов до Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства фінансів України задоволено, визнано протиправною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати 85% посадового окладу ОСОБА_2; зобовязано Міністерство фінансів України виділити кошти Черкаській обласній державній адміністрації у розмірі 297 239,07 грн. для проведення виплат ОСОБА_2; зобовязано Черкаську обласну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_2 кошти у розмірі 297 239,07 грн.

Вказана Постанова залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2010 року, одночасно набравши законну силу.

В звязку з відмовою Черкаської обласної державної адміністрації добровільно виконати судове рішення, Постановою державного виконавця від 16 лютого 2011 року розпочате виконавче провадження №24618200.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року у справі №2-а-309/08/2370 відмовлено Черкаській обласній державній адміністрації у відстроченні виконання судового рішення та зазначено, що реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів, котра базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймаються до уваги, про що зазначено Європейським Судом з прав людини у справі «Кечко проти України» 08 листопада 2005 року.

Незважаючи на обовязковість виконання судових рішень, проголошеної ст.124 Конституцією України (в редакції, яка діяла на той час), Черкаська обласна державна адміністрація своїх зобовязань не виконала та не сплатила йому присуджених судовим рішенням коштів.

Постановою державного виконавця від 12 липня 2013 року на боржника - Черкаську обласну державну адміністрацію накладено штраф за невиконання виконавчого листа у виконавчому провадженні №24618200.

Так само, Постановою державного виконавця від 12 серпня 2015 року до Черкаської обласної державної адміністрації знову був застосований штраф за невиконання судового рішення.

Тривале невиконання судового рішення на користь ОСОБА_2 та відсутність ефективних засобів відновлення порушеного права зумовило звернення до Європейського Суду з прав людини, ОСОБА_3 якого повідомила його листом від 12 жовтня 2017 року про те, що його заява є частиною процедури виконання пілотного рішення по справі «ОСОБА_4 проти України, №40450/04, 15 жовтня 2009 року».

Незважаючи на це Черкаська обласна державна адміністрація не виконала судове рішення щодо виплати йому коштів в розмірі 297 239,07 грн.

З огляду на те, що Черкаська обласна державна адміністрація порушила грошове зобовязання, вража, що у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Враховуючи загальний строк позовної давності у три роки відповідно до ст.257 ЦК України вважає, що має право на стягнення такої відповідальності за останні три роки перед зверненням до суду, тобто за період з 18 червня 2015 року по 18 червня 2018 року (дата звернення до суду).

Тому просить стягнути з Черкаської обласної державної адміністрації на його користь 133 091,64 грн. матеріальної шкоди, як відповідальність за невиконання грошового зобовязання.

В судовому засіданні адвокат позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи до судового засідання не зявився, направив письмові пояснення щодо позову, просив суд прийняти справедливе, законне та обґрунтоване рішення.

Суд, заслухавши думку адвоката, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року у справі №2-а-309/08 позов ОСОБА_2 до Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства фінансів України задоволено, визнано протиправною бездіяльність Черкаської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати 85% посадового окладу ОСОБА_2, в звязку з його відставкою як державного службовця першої категорії у відповідності ч. 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу»; зобовязано Міністерство фінансів України виділити кошти Черкаській обласній державній адміністрації у розмірі 297 239,07 грн. для проведення виплат ОСОБА_2 за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року в звязку з його відставкою як державного службовця першої категорії у відповідності ч. 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу»; зобовязано Черкаську обласну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_2 кошти у розмірі 297 239,07 грн. за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року в звязку з його відставкою як державного службовця першої категорії у відповідності ч. 4 ст. 31 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2010 року вказана Постанова залишена без змін, одночасно набравши законну силу.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-309/08 виданого 29 листопада 2010 року.

Позивач посилається на невиконання Черкаською обласною державною адміністрацією постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2009 року, що на його думку, є порушенням зобовязання, і як наслідок відповідальність у вигляді стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми за порушення грошового зобовязання, що передбачено ст. 625 ЦК України.

Однак суд зазначає, що відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Зокрема, в Постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року зобовязано Міністерство фінансів України виділити коштиЧеркаській обласній державній адміністрації у розмірі 297 239 грн. 07 коп. для проведення виплат ОСОБА_2 за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року; зобовязано Черкаську обласну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_2 кошти у розмірі 297 239 грн. 07 коп. за період часу з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року.

Отже, суд погоджується з думкою відповідача, що обовязокЧеркаської обласної державної адміністрації щодо виплатиОСОБА_2 коштів у розмірі 297 239 грн. 07 коп. за вищевказаний період виникає у Черкаської обласної державної адміністрації лише після виконанняМіністерством фінансів України свого обовязку щодо виділення відповідних коштів Черкаській обласній державній адміністрації.

Крім того, Київським апеляційним адміністративним судом при винесені ухвали від 06.12.2012 у справі № 2а-309/08/2370 щодо в апеляційному порядку ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2012 року за заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративний справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаської обласної державної адміністрації, Міністерства фінансів України, третя особа: Державне казначейство України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів, також зазначено про виникнення обовязку у Черкаської обласної державної адміністрації, лише після виділення відповідних коштів Міністерством фінансів України: зокрема вказано, що оскільки прерогатива здійснення виплат, що були предметом спору у адміністративній справі належить відповідачу в силу Закону, в даному випадку, компетенція суду не розповсюджується на стягнення належних позивачеві сум на користь особи. Натомість, суд має право спонукати відповідачів до здійснення певних дій, зокрема - зобов'язати здійснити виплату належних спірних виплат, враховуючи, що рішенням суду, яке вступило в законну силу, обов'язок виділення коштів для цих виплат покладається на іншого відповідача. Вказано, що відповідні виплати ОСОБА_2 буде здійснено після виконання Міністерством фінансів України означеного рішення суду щодо виділення Черкаській обласній державній адміністрації коштів у розмірі 297 239 грн. 07 коп.

Таким чином, судовими рішеннями, зокрема, встановлено, що допоки Міністерством фінансів України не виділено Черкаській обласній державній адміністрації коштів для проведення виплат ОСОБА_2 за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року, у Черкаської обласної державної адміністрації відсутні зобовязання перед Позивачем в розумінні статті 509 ЦК.

Доцільно звернути увагу, що у зобовязанні сторони повинні мати правосубєктність та взагалі набути статус сторони.

Істотною умовою для набуття Черкаською обласною державною адміністрацією статусу боржника у зобовязанні, в розумінні статті 509 ЦК України, їй мають бути виділені Міністерством фінансів України кошти у розмірі 297 239 грн. 07 коп. для проведення виплат ОСОБА_2 за період з 21.01.2005 року по 21.01.2009 року, в порядку визначеному постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2009 у справі № 2-а-309/08, і лише після фактичного отримання Черкаською обласною державною адміністрацією відповідних коштів, вона набуває статус боржника і в неї виникає обовязок виплатити означені кошти Позивачу.

Враховуючи те, що Позивач, на теперішній час, не набув статусу кредитора по відношенню до Черкаської обласної державної адміністрації, оскільки останній не виділено Міністерством фінансів України відповідних коштів у Позивача відсутнє право вимоги до Черкаської обласної державної адміністрації, щодо виплати відповідних коштів.

Через не виконання, на теперішній час, Міністерством фінансів України постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 06.02.2009 у справі № 2-а-309/08 в своїй частині, між Позивачем та Черкаською обласною державною адміністрацією, наразі, відсутнє зобовязання, в розумінні статті 509 ЦК.

Тому, суд погоджується з доводами представника відповідача, що через відсутність на теперішній час, зобов'язанняміж позивачем та відповідачем, до Черкаської обласної державної адміністрації не можуть бути застосовані наслідки відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання передбачені статтею 625 ЦК.

Суд не оцінює правильність наданих позивачем розрахунків з огляду на наступне.

Положення про відшкодування шкоди врегульовані главою 82 Цивільного кодексу України

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник у зв'язку з тривалим невиконанням рішеннь суду.

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з виконанням судового рішення, що регулюється Законом України «Про виконавче провадження», тому до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 509-510, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_2 у задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 14 лютого 2019 року.