Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 жовтня 2008 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.10.2008 року зроблено запис № 147.

Під час перебування у шлюбі у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на 1 курсі денного відділення факультету музичного мистецтва Київської дитячої академії мистецтв та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість, але добровільно відмовляється надавати дитині матеріальну допомо-гу. На даний час всі фактичні витрати на навчання сина ОСОБА_3 несе одноосібно позивач.

З посиланням на викладене, на норми ст.ст. 199,200 СК України, оскільки син ОСОБА_3 навчається, не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість, але добровільно відмовляється надавати дитині матеріальну допомогу, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, до закінчення дитиною навчання в Київській дитячій академії мистецтв, а саме до 30.06.2021 року.

В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти прийняття заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи та письмових заперечень до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотнім повідомленням які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти « за закінченням терміну зберігання» за № 733, № 493, №177.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 22.10.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.10.2008 року зроблено запис № 147, що стверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 22.10.2008 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

У даному шлюбі в них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.12.2000 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно довідки від 09.10.2018 року № 16-ВМ, виданої Київською дитячою академією мистецтв, ОСОБА_3 є студентом 1 -го курсу денної форми навчання, факультету музичного мистецтва Київської дитячої академії мистецтв. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким прожи-ває дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Варто також зазначити, що згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року № 3роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власноїініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Аналіз положень ст. 199 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання суд має встановити реальне існування особливих обставин, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина які продовжують навчання.

Звертаючись до суду із позовом позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у зв`язку із продовженням ним навчання, на підтвердження чого позивач надав суду довідку від 09.10.2018 року № 16-ВМ, виданої Київською дитячою академією мистецтв, ОСОБА_3 є студентом 1 -го курсу денної форми навчання, факультету музичного мистецтва Київської дитячої академії мистецтв. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року.

Суд зазначає, що навчання ОСОБА_3 на денній формі навчання перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі і необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб.

За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання.

Згідно ч.1 ст.200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина суд визначає у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходи) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх позовних вимог та заперечень проти позовних вимог, враховує досягнення сином ОСОБА_3 віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим матеріальної допомоги та наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, а також покладення обов`язку утримання дітей на обох батьків, а відтак суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, враховуючи його сімейний, майновий стан та стан здоров`я , а також майновий стан позивача, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості.

Будь яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи покладення обов`язку утримання дітей на обох батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягають до задоволення, а саме слід стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з позовом позивач звернулася 13.11.2018 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354, 430 ЦПК України та ст.ст. 180-182, 184, 199-200 Сімейного Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 19 жовтня 1995 року, ІПН НОМЕР_5 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи із дня подачі позову до суду 13.11.2018 року і до закінчення навчання - 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 19 жовтня 1995 року, ІПН НОМЕР_5 )

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ).

Дата складання повного судового рішення - 17.12.2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца