Справа № 525/1671/18
Провадження № 2/525/103/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши на підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представником яких згідно угоди про надання правової допомоги є адвокат ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вбачається, що 17 липня 2017 року помер їхній чоловік та батько відповідно ОСОБА_7, останнім місцем реєстрації та проживання якого було с. Огирівка, вул. Мічуріна, буд. № 24 Великобагачанського району Полтавської області, на момент смерті проживала разом з позивачами по справі дружиною та дочкою. До складу спадкового майна поряд з іншим увійшов житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: село Огирівка Великобагачанського району Полтавської області вулиця Мічуріна, буд № 30, який складається в цілому відповідно з житлового будинку (літ. А-1), сарай (літ. Б), сарай (літ. Г), погріб (літ. г). На даний житловий будинок з господарськими будівлями із правовстановлюючих документів є копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом ОСОБА_8 25.12.1995 року після смерті 13.07.1994 року ОСОБА_9. Але в свідоцтві вказано, що воно видане ОСОБА_7. У свідоцтві про смерть вказано ОСОБА_7 (яке було видане на підставі паспортного документа), тобто на сьогодні існує розбіжність у написанні імені у правовстановлюючому документі та самого свідоцтва про право власності не має, а є копія. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є позивачі по справі ОСОБА_1 Василівна-його дружина та ОСОБА_6 Євгеніївна-його дочка, інших спадкоємців немає. Спадщину позивачі прийняли шляхом звернення до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу ОСОБА_10 в шестимісячний строк після смерті та оформили вже ряд спадкових документів.

Позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину вони прийняли шляхом подання заяви до приватного нотаріуса ОСОБА_10 Син померлого ОСОБА_7 ОСОБА_5 спадщину не приймав та не претендує на неї. Але коли позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулися до приватного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, то нотаріус відмовила їм в звязку з тим, що на житловий будинок немає правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бажають успадкувати спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки в позасудовому порядку отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно (житловий будинок з господарськими будівлями) не можливо, так як на померлого документи не видаються, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.а.с.2-3).

Від відповідача у справі ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист № 38/02-21 від 16 січня 2019 року про те, що даний відповідач не заперечує проти задоволення позову і просить провести відповідне засідання у відсутність представника даної сільської ради (а.с.41).

Від представників позивача адвоката ОСОБА_3 до суду надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа у справі ОСОБА_5 належним чином сповіщений про день і час проведення підготовчого засідання (а.с.40).

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 17.07.2017 року, про що виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області видано свідоцтво про смерть та зроблено відповідний актовий запис за № 47 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповіту від 20.12.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2340 (останній в часі), який був посвідчений державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 на підставі заповіту посвідченого Подільською сільською радою Великобагачанського району 13.06.1994 року і зареєстрованого в реєстрі за №15 спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 померлого 12.07.1994 року є ОСОБА_7, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №1813 від 13.09.2018 року вбачається, що на території сільської ради земельна ділянка площею 0,2500 га, яка належить померлому 17.07.2017 року ОСОБА_7 знаходиться за адресою: с. Огирівка, вулиця Мічуріна, 30 Великобагачанського району Полтавської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не приватизована і не перебуває в оренді (а.с.7).

Домоволодіння по вулиці Мічуріна, 30 в с. Огирівка Великобагачанського району Полтавської області складається в цілому відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок складається з житлового будинку (літ. А-1), сарай (літ. Б), сарай (літ. Г), погріб (літ. г) (а.с.а.с.8-10).

З довідки-характеристики ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» від 19.10.2018 року №10911 вбачається, що згідно матеріалів ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» та проведення обстеження станом на 11.10.2018 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами знаходиться за адресою: Полтавська область, Великобагачанський район, с. Огирівка, вул. Мічуріна, №30 відповідає наступним характеристикам: загальною площею житлового будинку літ. А-1 становить 52,6 кв.м, житлова площа 31,3 кв.м, а також господарські будівлі та споруди. Загальна та житлова площі по житловому будинку змінилися в звязку з демонтажем кухонного вогнища. Сараю літ. Б переобладнаний з сараю літ.Б та сараю літ.В, що не являється самочинним згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року зі змінами. Знесено колодязь №1. Сарай літ.Г раніше був зазначений як погрібник літ.Г (а.с.11).

З довідки ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» № 10912 від 19.10.2018 року вбачається, що проведення обстеження станом на 11.10.2018 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Великобагачанський район с. Огирівка вулиця Мічуріна, 30 самочинне перепланування та реконструкція відсутні, також вбачається, що станом на лютий місяць 2004 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим № 102 зареєстровано право власності за громадянином ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину видане Великобагачанською держнотконторою від 12.12.1995 р. за № 2396 (а.с.12).

Постановою від 20.12.2018 року приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10 позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Огирівка, вул. Мічуріна, 30 Великобагачанського району Полтавської області у звязку з тим, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області 25.12.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за №2390 на житловий будинок з господарськими будівлями, власне імя власника померлого 17.07.2017 року ОСОБА_7 зазначено «Евген», а в свідоцтві про смерть власне імя померлого вказано «Євгеній», до встановлення в судовому засіданні факту належного правовстановлюючого документа на вказаний обєкт нерухомого майна померлому ОСОБА_7 (а.с.а.с.13-14).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_10 № 20/01-16 від 10.01.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що спадкова справа після померлого 17.07.2017 року ОСОБА_7, останнє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1. Спадщину прийняла, як спадкоємець по закону, шляхом спільного проживання з померлим на час смерті, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області № 2564 від 01.08.2017 року, дочка померлого ОСОБА_2. Інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило, та відсутні претензії кредиторів. Свідоцтво про право на спадщину видано 13.02.2018 року (а.с.а.с.35-39).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за заповітом після померлого 17.07.2017 року ОСОБА_7 (щодо житлового будинку з надвірними будівлями) є позивачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які прийняли спадщину, однак в даний час, з урахуванням підстав відмови нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину (у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок), позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не можуть оформити своє право на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, тому змушені звернутися до суду з відповідним позовом.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК).

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, визнання відповідачем позову, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вищевказану практику Верховного Суду України щодо права власності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.15,16,328,392,1216-1218,1220,1261,1296,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати, що на момент смерті на 17.07.2017 року ОСОБА_7 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Огирівка, вул. Мічуріна, №30 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сарай (літ. Б), сарай (літ. Г), погріб (літ. г).

В порядку спадкування, визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як за спадкоємцями першої черги за законом після смерті 17.07.2017 року ОСОБА_7, право власності (по одній другій частині за кожним з них) на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Огирівка, вул. Мічуріна, №30 Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), сарай (літ. Б), сарай (літ. Г), погріб (літ. г).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії КН № 786822; позивач ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії КО № 538311; представник позивача адвокат ОСОБА_3, місце знаходження селище ОСОБА_11, АДРЕСА_1; відповідач ОСОБА_4 сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Білоцерківка вул. Першотравнева № 9 Великобагачанського району Полтавської області, код ЄРПОУ 40202143, третя особа ОСОБА_5, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий.

Суддя В.В. Хоролець