Справа № 626/1916/18
Провадження № 2/626/44/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

08.04.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Дудченко В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В., Деревінської Л.М.,

представника відповідача: Орєхової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:
АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором б/н від 24.12.2011 року в розмірі 11253,49 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.12.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5453,43 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві про надання кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг».

ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому договором та «Умовами та правилами надання банківських послуг», а у разі порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, він зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.07.2018 року складає 11253,49 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, і судові витрати по справі.

Представник відповідача адвокат Орєхова Н.В. надала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, відноситься до резервістів і військовозобов`язаних і на нього поширюється дія п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період дії особливого періоду з 17.03.2014 року. Відтак він має право на звільнення від сплати пені і процентів за користування кредитом, а Банк зобов`язаний припинити їх нарахування.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача адвокат Орєхова Н.В. проти задоволення позову заперечувала з підстав, наданих у відзиві на позов.

При цьому, оскільки на неодноразові запити суду, вичерпна інформація по кредитному договору, позивачем не надано, в тому числі уточнена позовна заява, про що банк повідомив ще 13.11.2018 року, станом на день розгляду справи також не надана, то суд приймає рішення на підставі наданих у справі доказах, наданих сторонами.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

24.12.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5453,43 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві про надання кредиту.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг».

ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому договором та «Умовами та правилами надання банківських послуг», а у разі порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, він зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 18.07.2018 року складає 11253,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, яка складається з:

- заборгованості за тілом кредиту-5453,44 грн.

- заборгованості по відсотках за користування кредитом -1079,77 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією -3708,21 грн.;

- штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн;

- штрафу (процентна складова) - 512,07 грн.

Згідно ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, відповідно до умов договору.

У відповідності до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

В той час представник відповідача зазначає, що є військовослужбовцем, відноситься до резервістів і військовозобов`язаних і на нього поширюється дія п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в період дії особливого періоду з 17.03.2014 року і по цей час. Відтак він має право на звільнення від сплати пені і процентів за користування кредитом, а Банк зобов`язаний припинити їх нарахування.

Відповідно до довідки Красноградського об`єднаного міського військового комісаріату від 09.04.2015 року ОСОБА_1 20.02.2015 року призваний на військову службу до військової частини, де проходить службу по теперішній час (а.с.52).

Згідно послужного списку 29.03.2016 року він був звільнений з військової служби по демобілізації, а з 10.10.2017 року до 09.04.2018 року прийнятий на військову службу за контрактом і звільнений з військової служби у запас 14.04.2018 року. 25.05.2018 року ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом і термін контракту продовжений до 24.05.2019 року (а.с.80-82)

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 з 10.10.2017 року (а.с.54).

26.07.2016 року ОСОБА_1 було видано посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого, він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, згідно з яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

За змістом ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У частині четвертій статті 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно-територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Таким чином, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Законом не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надано визначення поняттю демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Системний аналіз наведених правових норм, а також загальновідомих обставин іноземної агресії щодо України дає суду підстави стверджувати, що у проміжки між періодами проведення мобілізації стан особливого періоду не припинявся.

Врахувавши наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про те, що позивачу, як військовослужбовцю Збройних сил України, проценти та штрафні санкції за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 1079,77 грн., пені в розмірі 3708,21 грн., штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентної складової) в розмірі 512,07 грн., які були нараховані в період дії особливого періоду, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

З огляду на викладене, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5453,44 грн.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 5453,44 * 100 % / 11253,49 = 48,46%; 1762,00*48,46% / 100 % = 853,87 грн. Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 853,87 грн.

Керуючись ст.ст. 4-5, 12, 76-83, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського б.1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 24.12.2011 року в сумі 5453 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 44 коп. та судові витрати у розмірі 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн. 87 коп., а всього 6307 (шість тисяч триста сім) грн. 31 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 08.04.2019р.

Суддя