Справа № 604/77/19
Провадження № 2/604/117/19
У х в а л а

08 квітня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах за період з 01 лютого 2018 року по 01 січня 2019 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ВіктораЗіновія Вікторовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, посилаючись на проживання останнього та знаходження на його (позивача) утриманні.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29 січня 2019 року визначено головуючим суддею Сидорак Г.Б.

Ухвалою суду від 30 січня 2019 року відкрито провадження у справі.

01 березня 2019 року наказом голови Підволочиського районного суду №7-в судді Сидорак Г.Б. надано відпустку у звязку із вагітністю і пологами на підставі відповідного листка непрацездатності.

Так, відповідно до ст. 33 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підпунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, заяви судді Сидорак Г.Б. про перерозподіл судових справ, які перебувають у її провадженні, призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 березня 2019 року визначено головуючим суддею Сташківа Н.Б.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року вказану справу прийнято до розгляду головуючим суддею Сташків Н.Б. та призначено підготовче провадження.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 подали заяву про відвід головуючому судді, покликаючись на сумніви у його обєктивності та неупередженості, оскільки він уже розглядав справу за його позовом до відповідача про звільнення від сплати заборгованості та стягнення аліментних зобовязань і ухвалював рішення не у його користь. Крім того розглядав кримінальне провадження та ухвалював відносно нього обвинувальний вирок.

Відповідач ОСОБА_3 вважає заяву про відвід такою що не підлягає до задоволення.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Вказане узгоджується із Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схваленими Резолюцією Економічної та ОСОБА_5 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або коли є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості та стягнення аліментів відмовлено.

Разом із тим Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково і рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області в частині відмови у звільненні від сплати заборгованості по аліментам скасовано і ухвалено нове рішення. В решті рішення Підволочиського райсуду залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 цього Кодексу відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного провадження.

Європейський суд з прав людини в рішеннях «Ветштайн проти Швейцарії» (заява №33958/96 п.44) та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (від 07 серпня 1996 року п. 58) наголошує, що при вирішення того, чиє у цій справі обгрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими. Володіння судді інформацією щодо матеріалів справи не означає субєктивність з його боку, яка б запобігла його неупередженості під час винесення рішення по справі. Попередній аналіз доступної інформації також не означає винесення попередніх висновків. Важливо, щоб аналіз виконувався під час винесення рішення та був заснований на представлених доказах і почутих на слуханні аргументах.

З аналізу вище зазначених норм чинного законодавства, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які обєктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Однак, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «субєктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності обєктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд».

Враховуючи, вищевикладені положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також позицію позивача та його представника, які категорично стверджують, що не довіряють судді, з підстав, що зазначені у їх заяві, а також те, що головуючий розглядав цивільну справу з того самого предмету спору, рішення якого було скасовано судом Апеляційної інстанції, суд вважає, що суб'єктивна впевненість сторони в упередженості судді, навіть за відсутності об'єктивних підстав для неї, є чинником, що перешкоджає реалізації її права на справедливий суд, а тому, відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39-41 ЦПК України, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про відвід головуючого судді Сташківа Н.Б., - задовольнити.

Відвести суддю Сташківа Назарія Богдановича від участі у розгляді даної цивільної справи.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах передати в канцелярію Підволочиського районного суду Тернопільської області для розподілу справи між суддями згідно автоматизованої системи документообігу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Б. Сташків