_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-289/11
Провадження № 4-с/947/161/19
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

27.12.2019 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій державних виконавців неправомірними та скасування постанов у цивільній справі № 1512/2-289/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із скаргою на дії державних виконавців, в якій просить витребувати для огляду від ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області матеріали виконавчого провадження № 58755320 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 170319,84 грн.; витребувати для огляду від ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області матеріали виконавчого провадження №500790058 за виконавчим листом №1512/2-289/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 27.07.2011 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; витребувати для огляду від Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ матеріали виконавчого провадження №45497296 від 19.11.14 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором; витребувати для огляду від Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ матеріали виконавчого провадження №28888773 від 23.09.11 року за виконавчим листом № 2-289/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором; визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, які виразилися у відкритті виконавчого провадження № 28888773 від 27.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 703 198.39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та у несвоєчасному надісланні боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження № 28888773 від 27.07.2011 року; визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Дмитренко О.Ю., які виразилися у відкритті виконавчого провадження № 45497296 від 19.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1703198,39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та у несвоєчасному надісланні боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження № 45497296 від 19.11.2014 року; визнати неправомірними дії державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Капсамун О.В. які виразилися у відкритті виконавчого провадження № 500790058 від 04.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1703198,39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та у несвоєчасному надісланні боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження № 500790058 від 04.02.2016 року; визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Коржової Ю.Е. які виразилися у прийняті виконавчого провадження № 500790058 від 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1703198.39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та у несвоєчасному надісланні боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження №500790058 від 30.10.2017 року; визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В., які виразилися у відкритті виконавчого провадження №58755320 від 01.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 170319,84 грн. згідно Постанови Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ №45497296 від 26.11.2014 року; скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ про відкриття виконавчого провадження №28888773 від 27.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 703 198.39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»; скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Дмитренко О.Ю., про відкриття виконавчого провадження №45497296 від 19.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 703 198,39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Капсамун О.В. про відкриття виконавчого провадження №500790058 від 04.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 703 198,39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Коржової Ю.Е. про прийняття виконавчого провадження № 500790058 від 30.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1 703 198,39 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В. про відкриття провадження №58755320 від 01.04.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 170319,84 грн. згідно Постанови Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ №45497296 від 26.11.2014 року; скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ від 26.09.2011 року по виконавчому провадження №28888773 про накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_2 та зняти арешт з рухомого майна, а саме: автомобілю Тоуоtа Саmгу, 2006 року виготовлення, д/н НОМЕР_1 та автомобілю Міtsubishi L 200, 2005 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 та нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_2 ; скасувати постанову державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ Дмитренко О.Ю. від 19.11.2014 року по виконавчому провадження №45497296 про накладення арешту на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та зняти арешт з рухомого майна, а саме: автомобілю Тоуоtа Саmгу, 2006 року виготовлення, д/н НОМЕР_1 та автомобілю Міtsubishi L 200, 2005 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_2 ; скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Коржової Ю.Е. від 11.12.2017 року по виконавчому провадження №50079058 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 та зняти арешт з нерухомого, а саме: нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та будинку за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_2 ; скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Щеглової Є.В. від 03.04.2019 року по виконавчому провадженню № 58755320 про накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_2 та зняти арешт рухомого майна, а саме: автомобілю Тоуоtа Саmгу, 2006 року виготовлення, д/н НОМЕР_1 та автомобілю Міtsubishi L 200, 2005 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , та нерухомого майна, а саме: нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Таким чином, сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Проте, із скарги ОСОБА_2 вбачається, що невірно зазначено сторони виконавчого провадження, як позивач та відповідач, замість заявника та зацікавлених осіб, окрім того, взагалі не притягнуто стягувача виконавчого провадження.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 447 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Однак, у додатки до скарги не відповідають вимогам ст.95 ЦПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що справи щодо оскарження постанов державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суддя дійшов наступного висновку.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»,строки можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається зі скарги та доданих матеріалів, ОСОБА_2 оскаржує неправомірні дії державних виконавців та просить скасувати наступні постанови: постанову № 28888773 від 27.07.2011 року; постанову № 45497296 від 19.11.2014 року, постанову № 500790058 від 04.02.2016 року; постанову № 500790058 від 30.10.2017 року; постанову № 58755320 від 01.04.2019 року; постанову № 28888773 від 26.09.2011 року; постанову № 45497296 від 19.11.2014 року; постанову № 50079058 від 11.12.2017 року; постанову № 58755320 від 03.04.2019 року, однак взагалі не зазначено відомостей, коли заявник дізнався про порушення його прав.

Проте, на підставі вимог положень п. а, ч. 1ст.449 ЦПК України, суд звертає увагу скаржника, що ним пропущено десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою. При цьому, ні подана до суду скарга, ні додатки до неї, не містять клопотання скаржника про поновлення строку для подання скарги, з посиланням на докази поважності причини пропуску такого строку.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Залишення скарги без розгляду не позбавляє права скаржника повторно звернутись до суду, одночасно поставивши питання про поновлення йому строку на оскарження з наданням відповідних документів і доказів щодо поважності причин пропуску даного строку.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суддя вважає, що заявником пропущено строк на оскарження дій державних виконавців та скасування постанов, поважних причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою заявник не зазначено, клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця не подано, тому приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду та повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 258-261,447, 448, 449 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання дій державних виконавців неправомірними та скасування постанов у цивільній справі № 1512/2-289/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що залишення скарги без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду з такою скаргою із клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження з наданням відповідних документів і доказів щодо поважності причин пропуску вказаного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 27.12.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.