03.04.2019 ЄУН 337/484/19
Провадження 2/337/1038/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.04.2019 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Шаповалової А.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний буд.16 кв.46) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (зареєстрованих: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний буд.16 кв.46), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
07.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою 46 будинку 16 по пр..Ювілейному в м.Запоріжжі. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачі не мешкають в спірній квартирі без поважних причин та втратили право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді від 05.03.2019 року цивільна справа прийнята до провадження судді Салтан Л.Г., призначено підготовче судове засідання на 03.04.2019 року.
У судове засідання позивач не з'явилась, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали заяву, що позовні вимоги визнають, просять справу розглянути у їх відсутність.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у зв'язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира №46 в будинку №16 по пр..Ювілейному в м. Запоріжжі, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 15.04.2004 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, реєстровий №669.
Право власності на вказану квартиру зареєстровано орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 22.04.2004 року. Вказані обставини підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9).
У квартирі №46 в будинку №16 по пр..Ювілейному в м. Запоріжжі зареєстрований ОСОБА_2, зять позивача який у ній не проживає з 2015 року, та ОСОБА_3, онук позивача, який не проживав в квартирі жодного дня, участі у витратах по утриманню квартири та оплаті комунальних платежів не приймають, внаслідок чого позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та обмежений у праві розпорядження квартирою.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у випадку відсутності без поважних причин більш ніж одного року.
Враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, надавши суду відповідну заяву, суд приходить до висновку щодо зобов'язання управління Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя, Запорізької області, повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № П123/7412181/1 від 07.02.2019 року.
Таким чином грошова сума у розмірі 383,70 грн. підлягає повернення позивачеві управлінням Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя, Запорізької області, відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України.
Керуючись ст. ст.317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 5.11-13, 89, 142, 258, 259, 263-265, 354, ч.3 ст.200 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 (зареєстрована та мешкає: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний буд.16 кв.46) до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (зареєстрованих: м.Запоріжжя, пр..Ювілейний буд.16 кв.46), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Хортицькому районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1, 50 відсотків сплаченого за квитанцією № П123/7412181/1 від 07.02.2019 року, що зберігається в матеріалах цивільної справи (а.с.1), судового збору, а саме в розмірі 383,70 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан