П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Царюк Л.М., із секретарем судового засідання Лівшенком О.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2019 року, ухваленого в приміщенні того ж суду у складі судді Рум?янцевої Н.О. у цивільній справі (єдиний унікальний номер 489/3949/19, номер провадження 22-ц/812/2197/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» зареєструвати його заяву від 13 лютого 2019 року про приєднання електроустановки певної потужності та надати технічні умови на стандартне приєднання до електромережі, яка протягнута по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовував наступним. 13.02.2019 року через офіційний веб-сайт АТ «Миколаївобленерго» ним подано заяву із додатками, яку підписано електронним цифровим підписом, про приєднання до електромережі по АДРЕСА_1 в 120 метрах від належної йому земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0013, однак в порушення законодавства його заява не була зареєстрована та не розглянуто питання про приєднання до електромережі, чим відповідач фактично відмовив в укладенні публічного договору, врегульованого ст.633 ЦК України (а.с. 1-2).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про захист прав споживачів задоволено частково.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» надати ОСОБА_1 за заявою із реєстраційним номером 36/20-306 від 18.02.2019 року технічні умови на стандартне приєднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0013 до електромережі, яка протягнута по АДРЕСА_1 .

В частині позовних вимог про зобов`язання зареєструвати заяву відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 83-85).

Не погодившись із судовим рішенням, АТ «Миколаївобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі АТ «Миколаївобленерго» зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, вийшов за межі своїх повноважень та за межі позовних вимог, вирішивши зобов`язати АТ «Миколаївобленерго» надати ОСОБА_1 за заявою із реєстраційним номером 36/20-306 від 18.02.2019 року технічні умови на стандартне приєднання земельної ділянки до електромережі, яка протягнута по АДРЕСА_1 , тоді як предметом позовних вимог позивача була заява від 13 лютого 2019 року. Крім того, вказане рішення ґрунтується на припущенні, що Кодекс систем розподілу не містить заборони підключення споживача на території садівничого товариства до електричних мереж оператора системи розподілу поза межами такого товариства. Таке припущення є хибним. АТ «Миколаївобленерго» може надавати послуги з розподілу електричної енергії виключно за місцем провадження господарської діяльності відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії. Земельна ділянка позивача знаходиться в межах адміністративно - територіальної одиниці м. Миколаєва, але розташована на обмеженій території земельної ділянки садівничого товариства «Культурний сад». На території СТ «Культурний сад» відсутні електричні мережі ОСР, тобто електрифікація у встановленому КСР порядку на території садівничого товариства «Культурний сад» не проводилась, і можлива лише після здійснення електрифікації зазначених територій відповідно до п.п. 4.1.13-4.1.17 гл. 4.1р. ІV Кодексу систем розподілу. Також не погоджується з висновками суду стосовно того, що листи НКРЕКП не є нормативно-правовими актами, а тому роз`яснення вказаної комісії повинно бути застосовано при розгляді спору (а.с. 91-93).

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що він є власником земельної ділянки і реалізація його права власності, її використання жодним чином не може залежати від садівничого товариства, він не є членом садового товариства, жодного відношення до нього не має, і не просить про електрифікацію всього товариства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 112-113).

В судовому засідання апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній та додатково наданими доказами, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Позивач є власником земельної ділянки НОМЕР_1 (кадастровий номер :02:001:0013), загальною площею 0,075 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , та набута ним на підставі договору дарування від 23 лютого 2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 23.02.2015 року за № 34025358.

Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 12.12.2018 року по справі №488/385/18, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.02.2019 року, позивачу відмовлено у задоволенні позову до голови правління садівничого товариства «Культурний сад», в якому він просив суд визнати дії останнього щодо відключення від електропостачання належного позивачу дачного будинку, розташованого на земельній ділянці АДРЕСА_2, неправомірними та зобов`язати відновити електропостачання до його будинку, зобов`язати голову правління укласти договір на електропостачання відповідно до вимог чинного законодавства України за тарифами, які діють в СТ «Культурний сад». Судовим рішенням встановлено, що позивач не є членом садівничого товариства.

Рекомендований лист позивача на адресу СТ «Культурний сад» із заявою про погодження приєднання належної йому земельної ділянки АДРЕСА_2 із кадастровим номером :02:001:0013 до власних електричних мереж СТ «Культурний сад» у рахунок зменшення договірної потужності за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, копією листа АТ «Миколаївобленерго» від 04.12.18 №36/29-1478 повернувся за закінченням встановленого строку зберігання.

13.02.2019 року позивач подав через електронний кабінет заяву типової форми про приєднання електроустановки певної потужності, в якій зазначив у графі «Назва, місце розташування та функціональне призначення об`єкта Замовника» земельна ділянка НОМЕР_1 кадастровий номер :02:001:0013 АДРЕСА_2 , зазначивши в додатковій інформації «Провести приєднання до електромережі, яка протягнута по АДРЕСА_1 в 120 метрах від моєї земельної ділянки».

Заява від 13.02.2019 року після коригування зазначених в ній відомостей щодо величини максимального розрахункового навантаження (10 кВт), ступеня напруги в точці приєднання (0,38 кВ) та проектування лінійної частини приєднання ОСР була зареєстрована в Журналі реєстрації видачі технічних умов на приєднання за номером 36/20-306 від 18.02.2019 року. На заяві наявна резолюція «Не має підстав для повторного розгляду питання, направити копію».

Згідно довідки АТ «Миколаївобленерго» від 24.10.2019 №01/22-7652 на балансі АТ «Миколаївобленерго» обліковуються об`єкти основних засобів «ПЛ-0,4 кВ ТП 1299 м. Миколаїв вул . Ольхова -вул. Липова » та «ТП 1299 КТП-10/0,4 кВ м. Миколаїв вул . Ольхова - вул. Липова ».

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача зареєструвати заяву, подану 13.02.2019 року, суд зазначив, що вказаній заяві після усунення позивачем її недоліків було присвоєно реєстраційний номер 36/20-306 від 18.02.2019 року, тобто заява по суті зареєстрована, а тому позовна вимога щодо зобов`язання акціонерного товариства «Миколаївобленерго» зареєструвати заяву від 13 лютого 2019 року про приєднання електроустановки певної потужності є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовну заяву в частині зобов`язання надати технічні умови на стандартне приєднання до електромережі, яка протягнута по АДРЕСА_1, суд послався на вимоги частини четвертої статті 633 ЦК України та виходив з того, що відстань електроустановки замовника до діючих мереж оператора системи розподілу не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенем потужності, що відповідає вимогам стандартного приєднання. Відповідачем протягом 10 робочих днів від дня реєстрації заяви про приєднання 18.02.2019 року не надано позивачу технічні умови на стандартне приєднання. Згідно із наданими із поясненнями від 24.10.2019 року документами, на балансі відповідача перебувають лінії електропередач по АДРЕСА_1 . Заперечення АТ «Миколаївобленерго» можливості приєднання з тих підстав, що земельна ділянка позивача знаходиться на території садівничого товариства «Культурний сад», а отже отримувати електроенергію позивач може лише через підключення своїх електроустановок до ліній електропередач цього садівничого товариства, суд не прийняв. При цьому послався на те, що Кодекс систем розподілу не містить заборони на підключення електроустановок споживача, земельна ділянка якого знаходиться в межах садівничого товариства, до ліній електропередач оператора систем розподілу поза межами такого товариства. Листи НКРЕКП від 21.02.2018 №1482/20.2/9-18, від 08.05.2019 року №8947/17/9-19 не є нормативно-правовими актами, тому не можуть бути застосовані при вирішенні справи.

Але з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статі 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.4 ст.633 Цивільного кодексу України підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі та оператори систем розподілу не мають права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи передачі або системи розподілу за умови дотримання замовником кодексу системи передачі та кодексу систем розподілу.

Приєднання електроустановок до електричних мереж не має призводити до порушення нормативних вимог щодо надійності електропостачання та якості електричної енергії для користувачів електричної системи.

Послуга з приєднання електроустановок замовника до системи передачі та системи розподілу є платною послугою та надається оператором системи передачі або оператором системи розподілу відповідно до договору про приєднання.

Порядок приєднання до електричних мереж оператора системи передачі та операторів систем розподілу визначається кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу і має бути прозорим, забезпечувати ефективне та недискримінаційне приєднання до системи передачі та систем розподілу.

Кодексом системи розподілу визначаються умови приєднання електроустановок замовників до електричних мереж власників, які не є операторами системи розподілу.

Відповідно до пункту 2.1 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 310 (тут і далі в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - КСР) технічні умови на приєднання - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта замовника, заявленого до приєднання до електричних мереж, які повинні відповідати його розрахунковим технічним і технологічним параметрам та меті приєднання (виробництво, розподіл, споживання електричної енергії) та є невід`ємним додатком до договору про приєднання та складовою частиною завдання на проектування;

замовник послуги з приєднання (замовник) - фізична або юридична особа, яка письмово або іншим способом, визначеним цим Кодексом, повідомила ОСР про намір приєднати до електричних мереж новозбудовані електроустановки або змінити технічні параметри діючих електроустановок внаслідок реконструкції чи технічного переоснащення.

Відповідно до п.4.1.1. розділу четвертого КСР цей розділ регулює відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок Замовників до електричних мереж.

Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави зробити висновок про те, що КСР регулюються правовідносини, які виникають між замовником та оператором системи розподілу з приводу приєднання до електричних мереж новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників.

У справі відсутні дані про те, що електроустановки позивача, розташовані на належній йому на праві власності земельній ділянці, є новозбудованими, реконструйованими чи технічно переоснащеними.

Зі справи вбачається, що земельна ділянка НОМЕР_1 загальною площею 0,075 га, що знаходиться на території садівничого товариства «Культурний сад» у м. Миколаєві та до 2015 року на праві власності належала батькові позивача ОСОБА_4 , який був членом цього товариства. 23 лютого 2015 року він подарував зазначену земельну ділянку своєму синові ОСОБА_1 , на яку той оформив право власності. ОСОБА_1 не є членом цього товариства. На території земельної ділянки розташований дачний будинок, який до 10 листопада 2017 року був приєднаний до мережі електропостачання СТ «Культурний сад».

За несплату членських внесків та неоплату електроенергії, яка постачається до системи електропостачання СТ «Культурний сад», електропостачання дачного будинку, розташованого на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_1 за рішенням загальних зборів товариства від 21.11.2017 року було відключено.

Спір за позовом ОСОБА_1 . до СТ «Культурний сад» про визнання неправомірними дій щодо відключення від електропостачання належного позивачу дачного будинку, зобов`язання відновити електропостачання будинку, зобов`язання укласти договір на електропостачання був предметом судового розгляду. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.12.2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25.02.2019 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Із зазначених судових рішень вбачається, що СТ «Культурний сад» для забезпечення діяльності товариства електроенергією закуповує її у АТ «Миколаївобленерго» відповідно до договору про постачання електричної енергії № 44/2978 від 04.04.2008 року та додаткових угод до нього. Електрогосподарство товариства - понижуючи трансформатори, повітряні лінії електропередач, опори, вуличне освітлення, електроустановки загального користування, струмоприймачі, розташовані безпосередньо на садових ділянках та садових будинках є колективною власністю СТ «Культурний сад». СТ «Культурний сад» має власну електромережу і розподільчі пристрої.

Договір на постачання електричної енергії № 44/2978 від 04.04.2008 року та додаткові угоди до нього діють і на теперішній час, що не заперечувалось сторонами по справі.

Відповідно до п.2.1 КСР мала система розподілу (далі - МСР) - електрична мережа, приєднана до мереж системи розподілу або передачі, якою здійснюється розподіл електричної енергії певній кількості Користувачів та яка є власністю/співвласністю суб`єкта/суб`єктів господарювання і побудована для задоволення потреб цих Користувачів.

Розділом 1Х КСР врегульовані особливості відносин між ОМСР (Оператором малої системи розподілу) та її Користувачами, що провадять діяльність на ринку електричної енергії.

Зокрема в п.п.9.1.2., 9.1.3., 9.1.4. КСР визначено, що стосунки ОМСР із її Користувачами та з мережами розподільних компаній визначаються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року N 312 (далі - Правила роздрібного ринку). ОМСР виконує функції, має права та обов`язки ОСР щодо Користувачів МСР з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом та Правилами роздрібного ринку, без відповідних ліцензій. Функції ОМСР можуть виконувати власники МСР, юридичні особи, створені власниками/співвласниками МСР, або юридичні особи, що виконують ці функції на договірних засадах.

Пунктами 9.2.1., 9.2.2. КРС врегульовано, що електричні мережі можуть бути визначені як МСР, якщо це, зокрема, система розподілу, яка створена на правах спільної власності на обмеженій території земельної ділянки та використовується співвласниками для задоволення потреб (садові товариства, гаражні кооперативи, котеджні містечка тощо), визначених відповідним статутом організацій та/або об`єднань громадян.

Електрична мережа класифікується як МСР, якщо вона одночасно підпадає під такі критерії за величинами: кількість приєднаних точок (Користувачів - юридичних або фізичних осіб) до МСР більше 2; приєднана потужність Користувачів МСР більше 50 кВт;

середньомісячний обсяг розподілу електричної енергії МСР більше 5 тис. кВт·год; розподіл електричної енергії здійснюється менше 10000 побутових споживачів, що пов`язані з власниками МСР договірними відносинами або на інших правових підставах, та/або ця система перебуває у спільній власності таких побутових споживачів.

Таким чином, позивач, оскільки його земельна ділянка знаходиться в межах території садового товариства, з приводу користування електроенергією знаходиться у взаємовідносинах з СТ «Культурний сад» як з оператором малої системи розподілу.

Як зазначалося вище стосунки оператора малої системи розподілу із її Користувачами та з мережами розподільних компаній визначаються Правилами роздрібного ринку, зокрема, розділом Х зазначених Правил.

Згідно з п.10.2.1.Правил роздрібного ринку колективний побутовий споживач, яким в даному випадку є СТ «Культурний сад», має право на вибір постачальника електричної енергії, у тому числі постачальника універсальних послуг.

Відповідно до п.10.2.6. Правил роздрібного ринку у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача споживач колективного побутового споживача або фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача (далі - споживач на території колективного побутового споживача), для користування електричною енергією укладає тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору (додаток 11 до цих Правил).

Договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача може бути укладений у разі виконання таких умов:

1) особа, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, та колективний побутовий споживач не мають боргів за електричну енергію перед колективним побутовим споживачем та постачальником електричної енергії відповідно;

2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

3) особою, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

У разі укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача постачальник електричної енергії та колективний побутовий споживач повідомляють про це постачальника послуг комерційного обліку офіційним зверненням протягом одного дня з дати укладання даного договору.

Такий же порядок користування електроенергією на території садових товариств для осіб, які не є членами таких товариств, існував до прийняття Кодексу систем розподілу, що було передбачено п. 12.5 Правил користування електричною енергією, на які є посилання в судових рішеннях, ухвалених за раніше розглянутим спором між позивачем та СТ «Культурний сад».

За такого колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати технічні умови на стандартне підключення до електромережі, що прокладена по АДРЕСА_1 , тому рішення суду в зазначеній частині відповідно до положень пунктів третього та четвертого частини першої статті 376 ЦПК України слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо висновку суду про відмову в задоволенні позову в частині вимог про зобов`язання зареєструвати заяву ОСОБА_1 про приєднання електроустановки певної потужності, то в зазначеній частині рішення суду позивачем не оскаржено.

Доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права при вирішенні зазначених позовних вимог не заслуговують на увагу. Позивачем було подано дві заяви про приєднання - 13 та 18 лютого 2018 року. Заява від 18.02.2019 року відповідачем зареєстрована, тому суд зробив обґрунтований висновок про те, підстав для задоволення позову про реєстрацію заяви про приєднання від 13.02.2019 року немає.

Позивачем подано позов про захист прав споживача, тому його відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору. З урахуванням наведеного відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 367, 376, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 жовтня 2019 року в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про надання технічних умов на стандартне підключення до електричної мережі, яка протягнута по АДРЕСА_1.

Витрати, понесені Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» по сплаті судового збору в сумі 1152,00 грн., компенсувати за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2019 року