БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/2226/19, cправа № 361/2426/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» червня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягується на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2013 року із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши їх розмір до ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

В обґрунтування вимог зазначається, що сторони у справі з 2003 по 2011 роки перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2013 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 %, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. З часу присудження аліментів на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. З огляду на те, що призначений за рішенням суду розмір аліментів є меншим ніж встановлено законом, позивач змушена звернутися до суду із позовом про зміну порядку та способу стягнення аліментів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява останньої про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказано, що позивач підтримує заявлені нею вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Бровари Київської області народився ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батько

- ОСОБА_2 Мати - ОСОБА_1

Згідно із довідкою про склад сім`ї, виданою комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-5» від

28 березня 2019 року ОСОБА_1 й малолітній ОСОБА_3 , 2011 року народження, значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого

2013 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі - ј частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд керується наступним.

Відповідно до статті 51 Конституції України, та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від

27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача або платника аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30%).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. У даному випадку позивачем фактично жодних змін розміру чи способу стягнення аліментів не заявлено. Відповідно до рішення суду від 27 лютого 2013 року аліменти стягуються у розмірі ј частки всіх видів доходів.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у

2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року 2027, 00 грн., тобто розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу платника аліментів не може бути меншим з 1 січня 2019 року - 1 013 грн. 50 коп.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів та зміна прожиткового мінімуму не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів. Питання щодо приведення аліментів у розмір не менше мінімального здійснюється державним виконавцем.

Згідно із частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Доказів, які б свідчили про те, що у платника аліментів покращилося матеріальне становище, а у отримувача погіршилося, а також що стан здоров`я позивача або дітей погіршився настільки, що це позначилося на матеріальному становищі сім`ї, матеріали справи не містять і до суду їх не надано. Заявлені позивачем підстави щодо зміни розміру аліментів є такими, що суперечать нормам діючого сімейного законодавства.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову з підстав його необґрунтованості.

Керуючись статтями 12-13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин