н/п 2/490/4049/2019

Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання за ним права оренди земельною ділянкою, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю « Александрия Групп»,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, третьої особи, в якому просив визнати за ним право оренди земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , визначеної договором оренди землі № 5186 від 04.10.2007 року, та вважати укладеною додаткову угоду до договору землі в редакції, наданій позивачем.

При цьому, позивач зазначив, що між Миколаївською міською радою та ТОВ « Александрия Групп» укладено договір оренди землі № 5186 від 03.10.2007 року.

13.10.2014 року ОСОБА_2 передала безоплатно за договором дарування у власність ОСОБА_1 незавершену будівництвом адміністративну будівлю по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на ч.3 ст.7 ЗУ» Про оренду землі», позивач і просив про задоволення позову.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

19.06.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду виніс постанову у справі № 922/3655/17, яка стала орієнтиром для подальшого розгляду аналогічних справ.

Суд зазначив, що:

1) право попереднього власника або користувача припиняється на підставі прямої вказівки закону без припинення загалом договору оренди земельної ділянки;

2) новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не в порядку повторного надання земельної ділянки.

Крім того, суд у цій постанові роз`яснив вирішення ситуації, за якої відчужується частина об`єкта нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці, а решта залишається у власності орендаря земельної ділянки (у Законі про це не згадується). Ідея така:

3) до нового власника відповідної частини об`єкта нерухомості пропорційно переходять обов`язки за договором оренди земельної ділянки;

4) при цьому попередній власник будівлі не повинен сплачувати орендну плату за частину земельної ділянки, користувачем якої більше не є.

У постанові від 07.11.2018 р. у справі № 910/20774/17 Верховний Суд пішов далі, уживаючи надважливе для однозначного розуміння своєї позиції слово "автоматично", тобто заміна орендаря, припинення й набуття відповідних обов`язків відбувається автоматично.

Отже, позиція Касаційного господарського суду на підставі постанов від 19.06.2018 р. у справі № 922/3655/17, від 07.11.2018 р. у справі № 910/20774/17 та від 18.04.2019 р. у справі № 913/210/18 полягає в такому. У разі відчуження об`єкта нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці:

відбувається заміна орендаря за договором оренди земельної ділянки з попереднього на нового власника об`єкта нерухомості з моменту набуття ним права власності на такий об`єкт;

заміна відбувається автоматично на підставі закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом унесення змін до договору оренди;

зобов`язання зі сплати орендної плати автоматично виникає в нового власника об`єкта нерухомості з моменту набуття ним права власності на такий об`єкт.

У разі відчуження частини об`єкта нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці:

відбувається заміна орендаря за договором оренди земельної ділянки з попереднього на нового власника об`єкта нерухомості щодо відповідної частини земельної ділянки;

так само до нового власника об`єкта нерухомості переходить обов`язок сплачувати орендну плату за землю у відповідній пропорційній частині.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За такого, позивачу уточнити позовні вимоги, вказавши, яким чином відповідає спосіб захисту порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України.

Окрім того, позивачу необхідно вказати, чим підтверджується його прав, та які саме, надавши відповідні докази.

При цьому вказати ціну позову та сплатити відповідний судовий збір.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву- залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова