Ухвала

08 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 2-4825/11

провадження № 61-2343ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буділовської Олени Олександрівни, заінтересована особа - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не в повній мірі відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на постанову Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі №565/256/15-ц, стверджує, що не підлягає сплаті судовий збір за подання касаційної скарги у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У зв'язку з викладеним заявник вважає, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення.

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов'язковими для застосування судами.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц, на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15, зроблено висновок, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов'язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на судові рішення.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому за подання касаційної скарги заявник має сплатити 1 921 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Також на виконання положень частини третьої статті 392 ЦПК України особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно надати документи, які підтверджують її повноваження представляти інтереси відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області у Верховному Суді з урахуванням статті 62 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на постанову Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення зазначених вище недоліків до 19 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель