Справа № 296/5500/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"23" грудня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Тузенко А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира надійшов позов ОСОБА_1 , в якому остання просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до закінчення навчання - до 01.06.2022р.

В обґрунтування вимог зазначила, що є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Шлюб між батьками розірвано. До повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання на користь матері. На даний час, вона є повнолітньою та навчається на першому курсі Житомирського державного університету імені Івана Франка, Навчально-науковий інститут філології та журналістики, денна форма навчання, спеціальність «061 Журналістика». У зв`язку з навчанням на денній формі, вона не може влаштуватись на роботу з метою отримання заробітку, тому потребує матеріальної підтримки. На даний час відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно коштів на утримання та забезпечення ОСОБА_1 не надає, остання вимушена була звернутись з позовом до суду.

Позивач в засідання суду не з`явилась, в заяві від 23.12.19р. просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки про виклик, яка разом з копією ухвали про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, відомості про яке надано відповідним органом реєстрації.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 19.09.2002р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.3) та довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» Житомирської міської ради (а.с.8) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідка Житомирського державного університету імені Івана Франка №2782 від 14.03.2019р. свідчить про те, що ОСОБА_1 є студентом І курсу денної форми навчання, Навчально-науковий інститут філології та журналістики, спеціальність «061 Журналістика», навчання закінчує в червні 2022 року (а.с.9).

Заперечень від відповідача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітній ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, на адресу суду не надходило.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, є законними.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує положення статті 182 Сімейного кодексу України, те, що позивач є повнолітньою, навчається на денному відділенні закладу вищої освіти, відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальної допомоги, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 05.06.2019р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення встановленого розміру аліментів за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач

ОСОБА_1

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач

ОСОБА_2

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_2

Cуддя В . П . Маслак Маслак