Справа № 358/1717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області 16 липня 2011 року, актовий запис № 73; неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачем.

Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства та сімейні обовязки. Між ними постійно виникають непорозуміння, можливості зберегти сімю не має. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам та інтересам їхньої спільної дитини.

В підготовче судове засідання позивач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте, до початку розгляду справи по суті, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Осипенко», неповнолітню дитину залишити проживати з нею.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 16 липня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 73.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору щодо її місця проживання сторони не мають.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства та сімейні обовязки. Між ними постійно виникають непорозуміння, можливості зберегти сімю не має.

Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в серпні 2017 року, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет, їх шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони фактично припинили сімейно-шлюбні стосунки.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати за проханням позивача суд залишає за ним.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 81, 142, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 104, 105, 110-113 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 73 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - «Осипенко».

Малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матірю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_5