Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/899/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14.02.2019смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді: Єгорової Н.І.,
при секретареві: Маковецькій Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридчне значення,
Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про встановлення факту,що має юридичне значення, посилаючись на те,що 22.12.2016року помер його батько ОСОБА_3. Після смерті батька залишилося спадкове майно , яке він заповів братові позивача -ОСОБА_2М .
Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, будучи непрацездатним на момент відкриття спадщини, згідно вимог ст.1241 ЦК України, звернувся до нотаріуса з заявою , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на обовязкову частку у спадщині, у звязку з відсутністю документального обгрунтування статусу непрацездатності.
Позивач вважає, що на момент відкриття спадщини він був пенсіонером за віком , тобто непраценздатною особою, що підтверджується пенсіонним посвідченням Управління Пенсійного фонду Російської Федерації, так працював в районах Крайньої Півночі більше 20 років.
У звязку з тим, що виник спір щодо спадщини, позивач змушений звернутися до суду з позовом про захист своїх прав, та просив встановити факт його непрацездатності на момент відкриття спадщини.
В судове засідання представник позивача за договором від 07.08.2018р. адвокат ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2016року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про його смерть. Після його смерті відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно.
За життя, на випадок смерті, ОСОБА_3 розпорядився своїм майном та заповів земельну длянку площею 5,69 га, що розташована в межах території Зеленоярської сільської ради ОСОБА_2, про що свідчить копія заповіту від 17.05.2006р. із спадкової справи № 25/2017.
Крім, спадкоємця за заповітом, у спадкодавця ОСОБА_3 є інші спадкоємці першої черги за законом, одним із них є позивач ОСОБА_1 Родинні стосунки між ним та спадкодавцем підтверджуються копіями свідоцтва про народження.
Позивач ОСОБА_1вважає,що будучи непрацездатним на момент відкриття спадщини, він має право на обовязкову частку у спадщині, а тому й звернувся до нотаріуса з заявою. Однак, згідно листа №681/02-14 від 16.11.2017року, йому було розяснено, що для підтвердження права на обовязкову частку в спадщині йому необхідно надати відповідні документи.
Згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналізуючи, досліджені письмові докази, судом встановлено слідуюче:
Відповідно до ст.1241 ЦК України- малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).
Згідно ст.1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування-непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р., громадяни ОСОБА_5, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.
Конституційний Суд України, розкриваючи зміст поняття повнолітні непрацездатні діти, що використовується в абз.1 ч 1 ст.1241 ЦК України щодо права на обовязкову частку у спадщині, грунтується на положеннях ч 3 ст.75 СК України, який відносить до категорії непрацездатні інвалідв 1, 11 та 111 групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття непрацездатний.
З матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_1 ОСОБА_6 була призначена безстроково пенсія за віком , про що свідчить пенсійне посвідчення 031582, видане 26.06.2015року Управлінням Пенсійного фонду РФ в м.Лабитангі, Ямало Ненецького округу Район Крайньої Півночі .
Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_1 розпочав трудову діяльність в районі Крайньої Півночі з 29.03.1988р.-26.09.1988р.; з 26.09.1988р.-12.11.1991р.; з 14.11.1991р.-15.12.1999р.; з 20.12.1999р.-30.06.2005р.; з 29.03.2006р.-02.06.2006р.; з з 01.12.2006р.-06.12.2007р.; з 01.02.2008р.-31.03.2008р.; з 02.04.2008р.-21.09.2009р.; з 05.06.2011р.-11.07.2011р.; з 19.12.2011р.-15.05.2012р.; з 17.12.2013р.-07.07.2014р.
Загальний трудовий стаж в Районах Крайньої Півночі у ОСОБА_1 склав 21 рік 1 місяць 15 днів, про що свідчить розрахунок трудового стажу в Районі Крайньої Півночі представника заявника.
Беручи до уваги Тимчасову Угоду між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993р., яка чинна і на даний час, ОСОБА_1, маючи достатній трудовий стаж в районах Крайньої Півночі отримав право на пенсію по старості, яке підтверджено пенсійним посвідченням, виданим 26.06.2015р. Управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації.
Таким чином, позивач довів суду свій статус непрацездатності, який він мав на момент відкриття спадщини, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст..ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265,293, 294, 315-319 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити , що ОСОБА_1 , 1960р.народження, який є пенсіонером за віком, станом на 22.12.2016року- вважався непрацездатною особою.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7