МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. №2-зз/521/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Сегеди О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

встановив:

У грудні 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

21 грудня 2018 року відповідно до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України судом було направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Київській області, для встановлення місця реєстрації відповідачки, відповіді до цього часу суду не надано.

Станом на сьогоднішній день провадження у справі не відкрито.

Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру №67, що розташована по вул. Іцхака Рабіна, 41 у м. Одесі, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2

10 січня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, згідно якого остання просила суд скасувати арешт на квартиру №67, що розташована по вул. І. Рабіна, 41 в м. Одесі, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., яка належить їй на праві власності, вжиті на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2018 року, та розглянути клопотання за її відсутності.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_2 зазначила, що при укладанні між нею та позивачкою договору довічного утримання, відповідно до вимог ст. 754 ЦК України та ст. 73 Закону України «Про нотаріат» на квартиру №67, що розташована по вул. Іцхака Рабіна, 41 у м. Одесі, вже було накладено заборону на її відчуження, а тому підстав для накладення арешту на спірну квартиру не було.

Сторони в судове засідання не зявились, клопотання розглянуто за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали цивільної справи вважає, що в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову можливо застосувати в тому разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що приймаючи рішення 21 грудня 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходив з того, що позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання договору довічного утримання від 01 червня 2010 року, за яким ОСОБА_2 перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_1, а тому відповідачка у разі задоволення позову може вчинити дії спрямовані на утруднення або унеможливлення виконання рішення.

Суд враховує, що в обґрунтування позову позивачка зазначила, що спірний договір довічного утримання відповідачкою не виконується протягом тривалого часу, а вона є людиною похилого віку, дуже хворіє, не може самостійно себе обслуговувати, майже не рухається, а тому потребує сторонньої допомоги.

При задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладення арешту на спірну квартиру, суд враховував вимоги ст. ст. 744, 755 ЦК України, відповідно до яких спірні правовідносини щодо розірвання договору довічного утримання допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч. 2 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Враховуючи вищевикладені обставини, матеріали справи а також підстави припинення договору довічного утримання, який позивачка, згідно заявлених позовних вимог, просить суд розірвати, суд обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, з метою захисту прав та інтересів позивачки, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

За ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Суд звертає увагу заявника, що заходи забезпечення позову відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Крім цього, згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позові відсутні.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда