КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4277/17
Провадження № 2/520/190/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.,

за участю секретаря - Шевчук В.О.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 .,

представник відповідача - адвокат Бочева Л.А., діюча на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (від 19.10.2018 року вхід. № 40648, т.2 а.с. 7-8), просить суд

визнати дії відповідача - ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати йому за користування комунальною послугою без урахування пільг, які поширюються на нього - особу з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 та на всіх його членів сім`ї, які проживають разом з пільговиком, протиправними;

визнати права особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 та всіх членів його сім`ї, які проживають (проживали у розглянутий період тривалості позовної давності) разом з ним, на пільгу щодо плати за користування комунальною послугою в розмірі 100% знижки плати за користування нею в межах середніх норм споживання, передбачену пунктом 5 частини 1 та частиною 2 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

визнати відсутність заборгованості у нього - ОСОБА_1 перед ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» по оплаті за централізоване постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води) в розмірі 3 631,23 грн. станом на 01.06.2018 року;

стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його - ОСОБА_1 користь 3 631,23 гривень.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з жовтня 1998року він є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується копією дублікату посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого 22.04.2009 року Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Позивач вказує, що з 22.12.2000 року він з відповідачем мають між собою певні права і зобов`язання у сфері централізованого постачання холодної води і відведенні стічних вод, а також у сфері захисту прав споживачів.

Позивач вважає, що відповідачем ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» штучно створена заборгованість позивача при отриманні ним комунальної послуги у сфері централізованого постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води), яка виникла через умисне неврахування відповідачем реальних показань квартирних водомірів холодної і гарячої води, включення відповідачем в рахунок для оплати навмисне неправдивих показань водомірів і послугу, яку відповідач не надає, неправильний розрахунок вартості наданої послуги - без урахування пільг відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, позивач зазначає, що керуючись вимогами статті 48 спеціального Закону України від 10.01.2002 №2918-111 «Про питну воду та питне водопостачання», статтями 1.4.15,18.19 Закону України «Про звернення громадян», статтями 257, 267 ЦК України, в порядку досудового врегулювання спору, за період з серпня 2012року по вересень 2016року він чотири рази звертався до керівництва філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» з письмовою заявою про відсутність у нього фінансового боргу перед відповідачем і про необхідність надання йому докладного бухгалтерського розрахунку розміру виниклого боргу з розбивкою його по місяцях і роках за три останні роки, а також пропонував відповідачу самостійно визнати відсутність боргу у позивача на підставі вимог законів України, однак відповідач відмовився надати інформацію на конкретні питання і відмовився визнати відсутність боргу.

Позивач вказує, що виставлені філією «Інфоксводоканал» рахунки для оплати за спожиту послугу з постачання холодної води і відведення стічних вод не враховують пільги всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним, що суперечить вимогами Конституції, рішенням Конституційного Суду України Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», іншим спеціальним Законам в сфері сімейних відносин і житлових питань.

Борг, як вважає позивач, виник також через умисне неврахування відповідачем реальних показань квартирних водомірів холодної і гарячої води; включення відповідачем в рахунок для оплати навмисне неправдивих показань водомірів і послугу, яку відповідач не надавав, надання рахунків для оплати за надані послуги з умисним порушенням вимог до їх заповнення.

Також позивач зазначає, що ним в повному обсязі виконані вимоги законодавства, в тому числі, по щомісячним поданням в службу філії «Інфоксводоканал» показань квартирних водомірів у встановлені терміни і з використанням рекомендованого службою телефону - автовідповідача Київського абонвідділу і ні в одному місяці за всі роки позивач не перевищив встановлену норму пільгового (безкоштовного) споживання холодної та гарячої води на сім`ю.

Разом з тим, Філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» не виконує вищезгадані вимоги законодавства України, наприклад, зміст граф рахунку - повідомлення за послуги ТОВ «Інфокс» на ім`я позивача за станом на будь-яку дату не відповідає вищевказаним вимогам нормативних актів, а саме: незаповнені графи «тек. пок.», «расход», внаслідок чого, відповідач часто виставляє йому необґрунтований рахунок на оплату нібито витрачених позивачем куб. м. холодної і гарячої води понад встановлену норму витрати, і ця сума нібито боргу позивача перед відповідачем виникає на основі фальсифікації їм показань водоміра і не урахуванням ним пільг, що надаються позивачу і членам його сім`ї по сплаті за комунальні послуги.

Позивач також вказує, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012року, було залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2012року, яким задоволена його позовна вимога до ВАТ «ЕК «Одесаобленерго» про визнання права з використання електроенергії для особистих потреб відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правової захист військовослужбовців га членів їх сімей», «Про захист прав споживачів» та інших актів, суд визнав його право (військовослужбовця, інваліда війни 2 групи) порушеним в частині відмови відповідача визнати членами сім`ї позивача всіх осіб, які проживаю разом з пільговиком, а з урахуванням визнання його права, скасований фінансовий борг перед ВАТ «ЕК «Одесаобленерго».

Враховуючи даний юридичний факт, керуючись положеннями статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у взаємозв`язку з положеннями частини 3 статті 61 ЦПК України, позивач вважає, що суд може без доказування визнати право всіх членів сім`ї позивача, які проживають спільно з ним, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, на отримання ними таких же пільг відповідно до даної позовної заяви, як і позивач, згідно із Законами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правової захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Сімейний кодекс України», «Житловий кодекс Української PCP», «Про житлово-комунальні послуги».

З урахуванням викладеного, з посиланням на Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закон України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про житлово-комунальні послуги» та Житловий кодекс Української PCP, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Бескровному Я.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Бескровного Я.В. від 14.04.2017року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу для слухання в судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2018року було ухвалено провести процедуру врегулювання спору у справі №520/4277/17 за участю судді шляхом проведення спільних нарад. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2018року було припинено процедуру врегулювання спору за участю судді у справі №520/4277/17, справу передано на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 01.10.2018року було прийнято до розглядуцивільну справу №520/4277/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

19.10.2018 року від позивача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яку у підготовчому засіданні 24.10.2018 року судом було прийнято до розгляду.

У підготовчому засіданні 28.11.2018 року представник відповідача надав суду відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, який було долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що нарахування по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому на позивача, здійснювалися наступним чином: рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007року № 1173-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» ТОВ «Інфокс» в особі «Інфоксводоканал» було визначено виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення у житловому фонді комунальної власності.

Відповідно до вищезазначеного рішення КП "ЖКС "Чорноморський" передав зазначений особовий рахунок № НОМЕР_2 на прямі розрахунки в філію "Інфоксводоканал" 01.09.2008року з інформацією про кількість зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , чотири особи з урахуванням пільги в розмірі 100% "інвалід війни" на трьох осіб з врахуваннями відповідно до норм (нормативів) споживання. Норми водоспоживання затверджені Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2003 №675 (для позивача норма передбачена п.1.3 рішення).

Представник відповідача вважає, що посилання позивача на ухвалу Апеляційного суду Одеської області по справі №22ц/10501/12, якою залишено в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2012 по справі №2-4954/11, та визнано право ОСОБА_1 порушеним в частині відмови визнати членом сім`ї ОСОБА_1 всіх осіб, які проживають разом з пільговиком, до даної справи застосовано бути не може, у рішенні зазначено, що ознаки віднесення до членів сім`ї пільговика застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, тому до складу сім`ї була віднесена повнолітня дочка позивача, яка була студенткою другого курсу денного відділення у 2003 році.

Також, на думку представника відповідача, не відповідає дійсності посилання позивача на ч.2 п.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, в якій зазначається, що пільги надають інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ним. Дана стаття не змінювалася з 2005 року та в ній зазначено, що "100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання". Інші частини даної статті стосуються пільг щодо опалення та на користування газом на опалення, а не водокористуванням.

У жовтні 2010 року, як вказує представник відповідача, позивачем було надано довідку за формою №1 від 21.10.2010 року, згідно з якою, кількість зареєстрованих склала вже три особи, і, відповідно до цього, були внесені зміни по кількості мешканців за даним особовим рахунком, тобто з 21.10.2010року нарахування здійснювалися відповідно до норм (нормативів) споживання на трьох зареєстрованих осіб, з урахуванням пільги у розмірі 100% на трьох осіб. Право користування пільгою на житлово-комунальні послуги в розмірі 100% на трьох осіб було підтверджено позивачем довідкою з Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 28.10.2010р.

Представник відповідача вважає, що посилання позивача на визначення складу сім`ї за Сімейним кодексом України та визначення терміну «сім`я військовослужбовця» та коло осіб, що до неї входить, у відповідності із рішенням Конституційного суду України від 03.06.1999 по справі №1-8/99 також не можуть бути застосовані до правовідносин між сторонами, оскільки був введений в дію Бюджетний кодекс України.

Так, відповідно до п.5 ст. 51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 р. №2456-VI при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства 1 та II групи або інвалідами І групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним, за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки, особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги та проживає разом з ним.

Представник відповідача зазначає, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 року пільгу у розмірі 100% на 1-ну особу, сина позивача - ОСОБА_2 , було знято у зв`язку з досягненням ним повноліття, тобто з 23.02.2016 року нарахування проводилися відповідно до норм (нормативів) споживання з урахуванням трьох зареєстрованих в даній квартирі осіб, з урахуванням пільги у розмірі 100% на двох осіб.

Відповідно до наданої довідки від 28.04.2016року №740, з 25.04.2016р. за вказаною адресою зареєстровано чотири особи, двоє з яких користуються пільгою 100%, а згідно даних Управління соціального захисту населення в Київському районі з 01.12.2016 р. було внесено пільгу на 1 особу - ОСОБА_3 в розмірі 25% як дитині війни.

З 18.07.2012 року відповідно до акту КП "Сервісний центр" № 509419 нарахування послуг з водокористування проводяться за даними приладів обліку холодної та гарячої води, що встановлені у квартирі позивача.

Представник відповідача вказує, що договір на послуги водопостачання та водовідведення з позивачем до 06.06.2018 року не укладений з причини не надання пакету необхідних документів доКиївського абонентського відділу філії "Інфоксводоканал" ТОВ "ІНФОКС", оплата послуг водопостачання та водовідведення позивачем проводилася один раз 07.06.2018 року у розмірі 3631,23 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», встановлені єдині норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії, у тому числі і для користування послугами з централізованого постачання холодної та гарячої води (2,4 куб. метра на одну особу на місяць (за наявності централізованого постачання гарячої води) та 4,0 куб. метра на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води. Для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб.м. на одну особу в місяць. Споживання понад встановлених соціальних норм сплачується без урахування пільги. Постанова № 409 вступила в дію з 01.10.2014р. До вступу в дію цієї постанови для нарахування пільги використовувалися норми (нормативи) згідно рішення виконавчого комітету Одеської міської ради "Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992р. №63 "Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси" від 25.02.2010р. №30.

У відповідності з п.22 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005р.), у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником. У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу. У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством (соціальних норм).

Так, представник відповідача вказує, що Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є розпорядником грошових коштів по відшкодуванню з Державного бюджету України витрат організаціям, які надають пільги населенню, в тому числі і відповідачу - філії "Інфоксводоканал" ТОВ "ІНФОКС", пільги надаються за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

Згідно з вимогами Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (затверджений Постановою КМУ від29 січня 2003 р. № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги), названий реєстр - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі-пільговики).

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

До реєстру повинна бути включена така інформація: загальні відомості про пільговика: прізвище, ім`я та по батькові, число, місяць, рік народження, ідентифікаційний номер, адреса зареєстрованого місця проживання , реквізити паспорта та документа, що підтверджує право на пільги, а також категорія пільговика, перелік пільг, на які він має право, інформація про те, якими пільгами він реально користується.

Відповідно до абз.3 п.6 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (затверджений Постановою КМУ від 29 січня 2003 р. № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» у разі коли фізична особа, яка має і використовує право на пільги на підставі одного із законів України, використовує також своє право на інші пільги як член сім`ї пільговика, який має право на пільги згідно з іншими законами, ця фізична особа включається до реєстру також як член сім`ї пільговика.

Представник відповідача стверджує, що позивач не надав відповідачу жодних нових документів щодо права на користування пільгою щодо сплати комунальних послуг в розмірі 100% сином, ОСОБА_2 , та тестем, ОСОБА_3 .

До позовної заяви позивачем був наданий лист-відповідь УСЗН в Київському районі від 09.01.2016 за №В-195/о згідно якого всі пільги, в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення, позивачу надаються у повному обсязі у відповідності із чинним законодавством України.

Таким чином, представник відповідача вважає, що оскільки відповідач в нарахуваннях за послуги водопостачання та водовідведення використовував інформацію про пільги позивача та членів його сім`ї, надану самим позивачем та отриману під час звіряння з Управління соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, жодних підстав для здійснення перерахунку оплати за комунальні послуги з урахуванням наданих позивачу - інваліду війни, пільг в розмірі 100% знижки плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання на всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним, а саме: дружину, сина 1998 р.н. і батька дружини 1933 р.н. , у відповідача немає.

Питання щодо визнання права особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 та всіх членів його сім`ї, які проживають (проживали у розглянутий період тривалості позовної давності) разом з ним, на пільгу щодо плати за користування комунальною послугою в розмірі 100% знижки плати за користування нею в межах середніх норм споживання, передбачених пунктом 5 частини 1 та частиною 2 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не входить до компетенції відповідача, а входить до компетенції Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Таким чином, відповідач вважає, що в частині даної позовної вимоги він є неналежним відповідачем.

Крім того, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання відсутності у нього заборгованості перед відповідачем - ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" по оплаті за централізоване постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води) станом на 01.06.2018 р. в розмірі 3631,23 грн. не відносяться до жодного з визначених законодавством способів захисту та, зокрема, не передбачені діючим Цивільним кодексом України.

Однак, наявність заборгованості у розмірі 3631,23 грн. станом на 01.06.2018року підтверджено розрахунком нарахувань особистого рахунку ОСОБА_1

Також представник відповідача вказує на те, що між позивачем та відповідачем укладений договір №163309/КВ-ВБС від 06.06.2018року, також була написана заява з проханням видати довідку про відсутність заборгованості для продажу квартири.

Київським абонвідділом Управління «Водозбут» проведена перевірка показань квартирного приладу обліку, за результатами складено акт № 259/5л від 08.06.2018, за показниками приладу обліку позивача за станом на 08.06.2018: холодна вода - 00429куб.м., відведення гарячої води - 00009 куб.м., заборгованість у зв`язку з тим, що оплат по особовому рахунку не надходило з 01.09.2008року становила 3631,23 грн., була сплачена споживачем у повному обсязі, чим визнано наявність боргу.

Щодо позовної вимоги стосовно стягнення з ТОВ "Інфокс" в особі філії «Інфоксводоканал» на користь ОСОБА_1 3631,23 грн., представник відповідача вважає, що у матеріалах справи відсутні докази порушення права ОСОБА_1 , відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо стягнення з відповідача суми у розмірі 3631,23 грн.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 28.11.2018 року було задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

28.01.2019 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що доводи відповідача у відзиві не спростовують його позовні вимоги, не вказують про допущені ним порушення норм процесуального та матеріального права при зверненні до суду з позовною заявою.

Крім того, у підготовчому засіданні 28.01.2019 року сторони звернулися до суду з клопотанням про врегулювання спору за участю судді, однак судом було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 202 ЦПК України у випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається, а ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2018року вже було ухвалено провести процедуру врегулювання спору у справі №520/4277/17 за участю судді шляхом проведення спільних нарад

У підготовчому засіданні 20.02.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 02.04.2019 року позивач - ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 02.04.2019 року представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві.

Представник третьої особи - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 02.04.2019 року не з`явився, однак 14.02.2019 року надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (т.2 а.с. 105).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, ветераном війни, і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.04 2009 року (дублікат) (т.1 а.с. 14).

З 13 грудня 2000 року ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописку) (т.2 а.с. 34) .

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) також вбачається, що разом з позивачем - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , також зареєстровані та проживають: дружина - ОСОБА_8 з 13.12.2000року, син - ОСОБА_2 з 13.12.2000року, тесть - ОСОБА_6 з 25.04.2016 року (т.2 а.с. 34).

Усі вони є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, що надаються їм Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

З матеріалів справи вбачається, що станом на червень 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» ОСОБА_1 була нарахована заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 3 631,23грн.

За період з серпня 2012 року по вересень 2016 року ОСОБА_1 неодноразово звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з письмовими заявами про відсутність у нього фінансового боргу перед відповідачем і про необхідність надання йому докладного бухгалтерського розрахунку розміру виниклого боргу з розбивкою його по місяцях і роках за три останні роки, а також пропонував відповідачу самостійно визнати відсутність боргу у позивача на підставі вимог законів України, однак відповідачем у задоволенні його заяв було відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.68 ЖК УРСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Право ОСОБА_1 , як інваліда 2 групи на 100-відсоткову знижку плати за користування житлом (квартирна плата) та 100-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами в межах норм, передбачених чинним законодавством, прямо передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Так, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» спрямований на захист ветеранів війни, одним з його основних завдань є надання їм пільг, переваг та інших соціальних гарантій, пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни та членів їх сімей, не можуть бути скасовані без рівноцінної їх заміни, нормативні акти органів державної влади та місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними (ст. ст. 1, 2 Закону).

Отже, даним спеціальним законом встановлені та обумовлені відповідні соціальні гарантії для ветеранів війни та членів їх сімей.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 24, 55 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; в Україні визнається і діє принцип верховенства права, закони повинні відповідати Конституції України, норми якої є нормами прямої дії; не може бути привілеїв чи обмежень громадян у конституційних правах за різними ознакам, в т.ч. й за їх віком; права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Законами України «Про державний бюджет України», починаючи з бюджету на 2002рік, щорічно встановлювалися додаткові умови для надання пільг по оплаті комунальних послуг. Ці умови поширювалися на всі категорії пільговиків та істотно обмежували коло осіб, яким надаються пільги (зокрема, за віковими ознаками), зумовлювали необхідність збору додаткових документів, тягли ускладнення відповідної процедури тощо.

При цьому, в жодному випадку встановлення таких додаткових умов і обмежень порівняно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зміни до ст. 2, ч. 1 п. 5, ч. 4 ст. 13 Закону не вносилися.

Так, п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України встановлено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Разом з тим, Конституційний суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999року зазначив, що під членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони, за змістом пункту 6 статті 12 Закону України «соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частини четвертої та п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони; ведення з ним спільного господарства. Такі ознаки (вимоги) застосовуються диференційовано при конкретному визначенні членів сім`ї, які мають право на названі пільги.

До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особовою складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновленні, народжені у шлюбі або позашлюбні.

Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 ст. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей»), є та особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них, поміж інших, належать студенти.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковими для виконання на всій території України всіма без винятку, а тому викладені в них положення та правові позиції мають виконуватися без будь-яких додаткових рішень та розпоряджень відповідних органів, яких вони стосуються.

Відповідно до положень закону (в т.ч. ст. 64 ЖК України) та з урахуванням зазначеного Рішення КС України, стосовно даної справи під членом сім`ї позивача як суб`єкта права на пільги слід розуміти особу, яка перебуває з ним у кровному (родинному) або шлюбному зв`язку та постійно проживає з ним, що узгоджується і з відповідними нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Правову позицію щодо недопустимості систематичної практики, коли законами про Держаний бюджет України фактично обмежуються встановлені законами України соціальні гарантії громадян, змінюються умови надання відповідних пільг тощо як шляхом безпідставного зупинення дії окремих норм законів, так і без цього, КС України висловлював у своїх рішеннях неодноразово.

Конституційний суд України констатував, зокрема, що законом про Держаний бюджет України не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України, в т.ч. цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України.

Забезпечення реалізації громадянами права на відповідні пільги в порядку, передбаченому законом, є обов`язком держави, а його невиконання є фактичною відмовою держави від надання встановлених законом пільг і соціальних гарантій, громадяни не повинні залежати від невиконання державою свого обов`язку незважаючи й на те, що таке становище порушує і права відповідних підприємств.

Рішення підприємств, які надають пільги, можуть бути оскаржені до суду (ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що на позивача - ОСОБА_1 та членів його сім`ї - дружини, сина та тестя поширюється ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не є вірним твердження представника відповідача на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 року пільгу у розмірі 100% на 1-ну особу, сина позивача - ОСОБА_2 , було знято у зв`язку з досягненням ним повноліття, тобто з 23.02.2016 року нарахування проводилися відповідно до норм (нормативів) споживання з урахуванням трьох зареєстрованих в даній квартирі осіб, з урахуванням пільги у розмірі 100% на двох осіб, оскільки судовим розглядом встановлено, що син позивача на даний час навчається у Одеському національному політехнічному університеті і відповідно до рішення Конституційного суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999року є членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця.

Постановою Кабінету міністрів України від 06 серпня 2014 року №409, яка набрала чинності з 01 жовтня 2014 року, встановлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії, зокрема: для користування послугами з централізованого постачання холодної води 2,4 куб.м. на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 4куб.м. на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Відповідно до п. 7, п. 17, п. 21 постанови КМ України від 21.07.2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування мають право тимчасово визначати інші норми споживання, кількісні та якісні показники та режими надання послуг в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України

Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до преамбули та підпунктів 2, 3 пункту 3 постанови КМ України від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» зазначено, що з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" Кабінет Міністрів України постановиви установити такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: у разі відсутності квартирних приладів обліку холодної води нарахування плати за користування послугами з централізованого постачання та водовідведення холодної води інвалідам війни та членам їх сімей, на яких відповідно до законодавства поширюються пільги, здійснюється виконавцями/виробниками такої послуги згідно з соціальними нормативами, 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010 № 30 «Про внесення доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.02.1992р. №63 «Про впорядкування експлуатації та користування системами комунального водопроводу та каналізації м. Одеси», з метою забезпечення отримання незахищеними категоріями громадян допомоги, назначеної для розрахунків за спожити послуги водопостачання та водовідведення, приведення одиниць виміру норм водоспоживання у відповідність до одиниць виміру встановлених тарифів, були встановлені «Середньомісячні норми витрати води (куб.м.)» у розмірі: 10,654 куб.м. на одного мешканця - з внутрішньоквартирним водопроводом та каналізацією, з ванними чи душовими, з центральним гарячим водопостачанням; 6,697 куб.м. на одного мешканця - холодна вода.

Дані про те, що позивачем були перевищені об`єми спожитої води понад вказаних нормативів, у суду відсутні.

Відповідач таких доказів суду не надав.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивачем та членами його сім`ї не перевищено середню норму споживання води, встановлену Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010 № 30.

Суд приймає до уваги, що Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», встановлені єдині норми користування послугами, на які надаються пільги та субсидії, у тому числі і для користування послугами з централізованого постачання холодної та гарячої води (2,4 куб. метра на одну особу на місяць (за наявності централізованого постачання гарячої води) та 4,0 куб. метра на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

Разом з тим, забезпечення реалізації громадянами права на відповідні пільги в порядку, передбаченому законом, є обов`язком держави, а його невиконання є фактичною відмовою держави від надання встановлених законом пільг і соціальних гарантій, громадяни не повинні залежати від невиконання державою свого обов`язку незважаючи й на те, що таке становище порушує і права відповідних підприємств.

Таким чином, для суду першочергове значення має п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Суд приймає до уваги, що 07.06.2018 року позивачем - ОСОБА_1 було сплачено 3 623,23грн. за послуги постачання холодної води і відведення стічних вод, що підтверджується квитанцією №12.

Однак, у судовому засіданні позивач пояснив суду, що вказані грошові кошти у розмірі 3 623,23грн. були сплачені у зв`язку з продажем квартири та необхідністю отримання довідки про відсутність заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення перед ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводаканал».

В матеріалах справи наявна довідка ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводаканал» від 12.06.2018 року за №346/6 про відсутність заборгованості (т. 2 а.с. 10).

За таких обставин, оплата заборгованості за послуги постачання холодної води і відведення стічних вод у розмірі 3 623,23грн., не свідчить про визнання боргу позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2012року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.12.2012року, було визнано права ОСОБА_1 як пільговика, згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та як споживача, згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» порушеними. Стягнуто з ВАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі структурної відокремленої одиниці Південного району електричних мереж на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 259,68грн.

Зазначеним рішенням було встановлено, що з 22.12.2000 року ОСОБА_1 отримував пільгу на споживання електроенергії у розмірі 100 % ліміту споживання 100 кВт/г щомісяця, і поряд з трьома членами сім`ї позивача. його дочка студентка денної форми навчання університету, яка у спірний період знаходилась на його (пільговика) утриманні, мала право на пільги у розмірі 100 % ліміту споживання 25 кВт, а сім`я ОСОБА_1 в цілому - у розмірі 100% ліміту споживання, 150 кВт щомісяця.

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2015року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.09.2015року, було визнано відсутність у ОСОБА_1 боргу перед Південним РЕМ Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» по оплаті за спожиту електричну енергію станом на 12 серпня 2014 року в розмірі 639,81грн.

Таким чином, судовими рішеннями встановлено права позивача на 100 % знижки плати за користування послугами електроенергії із врахуванням всіх членів його сім`ї.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 560 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вичинити певні дії - задовольнити.

Визнати дїї Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за користування комунальною послугою без урахування пільг, які поширюються на ОСОБА_1 як особу з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, та на всіх його членів сім`ї, які проживають разом з пільговиком - ОСОБА_1 - протиправними.

Визнати права особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), та всіх членів його сім`ї, які проживали разом з ним у період з 01.01.2008 року по 01.06.2018 року, на пільгу щодо плати за користування комунальною послугою в розмірі 100% знижки плати за користування нею в межах середніх норм споживання, передбачену пунктом 5 частини 1 та частиною 2 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Встановити факт відсутності заборгованості у ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» по оплаті за централізоване постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води) в розмірі 3 631 (три тисячі шістсот тридцять одна) грн. 23 коп., станом на 01.06.2018 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, , МФО 307123, ІПН: 90) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) надмірно сплачені грошові кошти по оплаті за централізоване постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води) у розмірі 3 631 (три тисячі шістсот тридцять одна) грн. 23 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, , МФО 307123, ІПН: 90) на користь держави судовий збір у розмірі 2 560 (дві тисячі п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.04.2019 року.

Суддя Петренко В. С.