Справа № 137/1109/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань Голота О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Літин цивільну справу за правилами позовного провадження позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та визнання права власності,-
Відповідно до плану розміщення акцій відкритого акціонерного товариства, затвердженого начальником Регіонального відділення від 15.07.1996 р. розшифровано перелік об`єктів, що підлягають особливому режиму приватизації на суму 858 971 495 крб., в тому числі противо-радіаційне укриття /будівля/ залишковою вартістю 128 000 000 крб.
Наказом Регіонального відділення від 05 лютого 1999 року №101 процес приватизації було завершено.
Враховуючи необхідність визнання дійсності вищевказаного договору купівлі-продажу, відповідач звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з відповідними вимогами і відповідно до рішення суду від 21.12.2004 р. позов було задоволено.
Враховуючи необхідність захисту порушених прав інтересів держави, в частині незаконного вибуття об`єкта державної власності, Регіональним відділенням 13.04.2011 подано апеляційну скаргу на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2004 р. і рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 10.08.2011 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В процесі здійснення Регіональним відділенням у 2019 році передприватизаційної підготовки об`єкта державної власності до приватизації, в частині виготовлення технічної документації та реєстрації відповідного об`єкту, встановлено відомості щодо незаконної реєстрації спірного об`єкту за відповідачем на право приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Так, відповідно до відомостей з Реєстру по адресі АДРЕСА_1 , зазначено інформацію про погашення 06.09.2016 запису про право власності на об`єкт нерухомого майна - майновий комплекс, на підставі перереєстарції в Реєстрі.
Враховуючи дану обставину та відповідно до відомостей з Реєстру, було встановлено інформацію про переєстрацію права власності 06.09.2016 за номером запису 16231615, як "Нежитлові будівлі", загальною площею 2654,8 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_2 .
При співвідношенні зазначених вище відомостей, встановлюється відповідність об`єкта державної власності - протирадіаційного укріплення літ. "Д", об`єкту складу літ. "Д" та підвалу літ. "п/Д", на який зареєстровано право власності за гр. ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, зазначають, що незаконна державна реєстрація неіснуючого права власності порушує їх права як власника майна, тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять скасувати державну реєстрацію права власності відповідачем, в частині оформлення права власності на склад літ. "Д", підвал літ. "п/Д", що розташовані за адресою АДРЕСА_2 . Також просять визнати право власності за Державою Україна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях на склад літ. "Д", підвал літ. "п/Д", що розташовані за адресою АДРЕСА_2 .
Крім того зазначає, що Єдиний реєстр об`єктів державної власності є лише автоматизованою системою обліку об`єктів державної власності та не є безспірним доказом належності майна до державної власності. Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» формування даного реєстру в частині нерухомого майна здійснюється на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація спірного майна була проведена за мною комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 11.03.2005(копія реєстраційного посвідчення додається) (відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV до створення єдиної системи органів реєстрації реєстрація нерухомого майна проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації). Згідно ч. 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними. Державна реєстрація спірного майна, що була проведена за мною була в 2005 році КП «ВООБТІ» є досі чинною, оскільки в установленому законом порядку скасованою не була.
Єдиний реєстр об`єктів державної власності було створено відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006, тобто після реєстрації спірного майна за мною КП «ВООБТІ».
Позивачем, у порушення вимог ч. 2 ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» без врахування відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було незаконно внесено до Єдиного реєстру об`єктів державної власності спірне майно.
Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю три роки, в межах якої особа може звернутися за захистом своїх порушених прав. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).
Вважає, що позивач, виконуючи належним чином, встановлені вищенаведеним Законом та нормативним актом свої повноваження (організовує та здійснює контроль за утриманням, зберіганням і використанням державного майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації), повинен та міг дізнатися про порушення права ще в 2006 році.
Однак, до 2019 року позивач не звертався до суду з відповідним позовом щодо захисту порушеного права, чим пропустив, встановлені законом строки звернення до суду.
Відповідач вважає, що доказом по справі, який підтверджує належність спірного майна відповідачу є рішення Літинського районного суду у справі №137/1250/16-ц від 24.06.2016, в якому зазначено, що у судовому засіданні достовірно з`ясовано, що йому належить майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого входить спірне майно, що підтверджується реєстраційним посвідченням. Даним рішенням було припинено право спільної часткової власності моє та Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на майновий комплекс, у тому числі спірне майно, та фактично встановлено моє приватне право власності на спірне майно. Тому, вважаю, що без скасування даного рішення по справі не можна скасувати державну реєстрацію мого права власності на спірне майно, оскільки дане рішення стало однією з підстав для державної реєстрації за мною права власності на спірне.
Крім того, спірне майно знаходиться на орендованій відповідачем земельній ділянці, за яку він систематично сплачує орендну плату. Ним систематично сплачується до Літинської селищної ради податок на нерухомість, який нараховувався на спірне майно.
З огляду на вищезазначене просить відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях у задоволенні його позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на склад, літ. «Д», підвал, літ. «п/Д», за адресою: АДРЕСА_2 та визнання права власності за Державою Україна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях на вказане майно.
На підтвердження зазначеного надав наступні документи, а саме рішення Літинського районного суду Вінницької області від 24.06.2016 р. (а.с.75) відповідно до якого ОСОБА_1 виділено в натурі із майна цілісного майнового комплексу, що є в спільній частковій власності, а саме гараж-профілакторій літера В, котельну -літ. «Г», прибудова - літ. «Г 1», склад - літ. «Д», підвал - «п/Д», трансформаторну підстанцію - літ. «Ж», туалет - літ. «З», загальною площею 2654,80 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_1 .
Право спільної часткової власності на цілісний майновий комплекс, який розташований по АДРЕСА_1 припинити.
Також відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давності. Представник позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях Браславець Я.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав заявлених в позові підтримав повністю. Позов просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову повністю з підстав наведених ним у відзиві та заяві про застосування строків позовної давності.
Відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 серпня 2011 р. (а.с.33-34) рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2004 р. скасовано в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу від 19.04.2004 р., укладеного між ВАТ "Літинське автотранспортне підприємство" та ОСОБА_1 стосовно продажу ОСОБА_1 та визнання за ним права власності на протирадіаційне укріплення "Д", що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання дійсним зазначеного вище договору купівлі-продажу від 19.04.2004 р. в частині продажу йому протирадіаційного укріплення "Д" і визнання за ним права власності на зазначене протирадіаційне укріплення.
В іншій частині рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2004 р. залишити без змін.
Відповідно до листа КП "ВООБТІ" за №1062/2/01-9/11 віж 06.04.2011 р. (а.с.35) зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №2013 на майновий комплекс будівель та споруд розташованих по АДРЕСА_1 , будівля протирадіаційного укриття входить до складу зазначеного майнового комплексу під літерою "Д" загальною площею 564,8 кв.м. На підтвердження надали ксерокопії поверхових планів та експлікацію на протирадіаційне укріплення літ. "Д" за адресою АДРЕСА_1 (а.с.36-38).
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право осособи на річ (май), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 3 ст. 324 ЦК України передбачено, що управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об`єктами державної власності; міністерства, інші органи виконавчої влади та державні колегіальні органи (далі - уповноважені органи управління); Фонд державного майна України.
Повноваження Фонду державного майна України щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна визначені статтею 7 зазначеного Закону, включають наступне: за пропозицією уповноважених органів управління приймає рішення про подальше використання державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських організацій, але перебуває на їх балансі (пункт «з»).
Згідно Закону України «Про Фонд державного майна України», Фонд державного майна України у сфері приватизації державного майна приймає рішення про подальше використання державного майна (крім матеріальних носіїв секретної інформації), що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації; у сфері оренди державного майна: виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності; здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна; проводить інвентаризацію, оцінку цілісних (єдиних) майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, що передаються в оренду Фондом державного майна України, а також нерухомого майна та майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації), або виступає її замовником, укладає договори на проведення оцінки зазначеного майна та затверджує акти оцінки (висновки про вартість майна) (ст.5 Закону).
Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» формування Єдиного реєстру об`єктів державної власності в частині нерухомого майна здійснюється на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що державна реєстрація спірного майна була проведена за відповідачем по справі комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 11.03.2005 (а.с.98) (відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV до створення єдиної системи органів реєстрації реєстрація нерухомого майна проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації). Згідно ч. 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними. Державна реєстрація спірного майна, що була проведена за відповідачем ОСОБА_1 в 2005 році КП «ВООБТІ» і є досі чинною, оскільки в установленому законом порядку скасованою не була. Єдиний реєстр об`єктів державної власності було створено згідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21.09.2006, тобто після реєстрації спірного майна КП «ВООБТІ» за відповідачем по справі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, оскільки позивачем не надано належних та достовірних доказів у відповідності до вимог ст.ст. 77, 79 ЦПК України щодо підстав скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 , в частині оформлення права власності на склад літ. "Д", підвал літ. "п/Д", що розташовані за адресою АДРЕСА_2 . та визнання права власності за Державою Україна в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Оскільки після отримання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 10 серпня 2011 р. позивач не вчинив жодної дії щодо реєстрації зазначеного майна. Суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності підлягає до задоволення, оскільки з серпня місяця 2011 року по серпень місяць 2019 року позивач не звертався за захистом свого права, тим самим пропустив строк звернення до суду, який складає три роки з моменту коли він довідався про його порушене право. Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81,141,259,263-268 ЦПК України,ст.ст.316,321,392 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про управління об`єктами державної власності»,-
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та визнання права власності відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.