Дата документу 12.02.2019
Справа № 320/5430/18
Провадження № 2/320/243/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2019 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.,
за участю секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 вересня 2012 року в розмірі 117 034,55 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн..
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13 вересня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 7 100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті (www.privatbank.ua), складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором № б/н від 13 вересня 2012 року, належним чином не виконувала, тому станом на 31 березня 2018 року має заборгованість 117 034,55 грн., яка складається з наступного:
-4 687,10 грн. заборгованості за кредитом;
-101 938,84 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом;
-4 359,35 грн. заборгованості за пенею та комісією;
а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
-500,00 грн. штрафу (фіксована частина);
-5 549,26 грн. штрафу (процентна ставка).
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 серпня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, відзив до суду не надала, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 13 вересня 2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 7 100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті (www.privatbank.ua), складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві./а.с.12/.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання за вказаним кредитним договором № б/н від 13 вересня 2012 року, належним чином не виконувала, тому станом на 31 березня 2018 року має заборгованість 117 034,55 грн., яка складається з наступного:
-4 687,10 грн. заборгованості за кредитом;
-101 938,84 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом;
-4 359,35 грн. заборгованості за пенею та комісією;
а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:
-500,00 грн. штрафу (фіксована частина);
-5 549,26 грн. штрафу (процентна ставка).
На час розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена та позивач наполягає на її стягненні у повному обсязі.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Також відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно платіжного доручення № BOK31B18ZD від 11 червня 2018 року під час звернення до суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 1 762,00 грн./а.с.1/
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 274, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 599, 610, 611, 615, 617, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ