Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2824/19
Провадження №: 2/332/1438/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Будовської Наталії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі адвоката Будовської Наталії Володимирівни звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що батьки позивача, ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з 80-х років фактично мешкали і до теперішнього часу мешкають разом, ведуть спільне господарство., їх взаємовідносинам притаманні всі риси подружнього життя.

Від спільного життя, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, позивач по справі, ОСОБА_1 . Зважаючи на те, що його батьки на час народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_1 було вказано зі слів матері, ОСОБА_3 у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, прізвище було вказано як у матері, « ОСОБА_1 », «ім`я, по-батькові» , з її слів « ОСОБА_2 ».

З самого народження ОСОБА_1 вважає ОСОБА_2 своїм батьком, адже вони спільно проживали разом з ним і матір`ю, відповідач вів разом з третьою особою господарства до народження позивача, спільно його виховували та утримували, до того ж ОСОБА_2 завжди відносився і відноситься до ОСОБА_1 , як до рідного сина, позиціонує себе, як його батько, проявляв і проявляє турботу та піклування.

З часом батьки позивача, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 офіційно оформили свої стосунки, зареєструвавши шлюб 10.08.2013 року, актовий запис № 140.

З урахуванням обставин визначеності походження ОСОБА_1 та неможливості в позасудовому порядку зафіксувати дані, які відповідають фактичним обставинам, з метою впорядкування та належного оформлення походження позивача ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язати Заводський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, внести відповідні зміни в актовий запис про народження № 1304 від 27.12.2086 р. складеного на ОСОБА_1 та вказати в графі «батько» замість « ОСОБА_2 » - « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Будовська Н.В. у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Запоріжжі, Запорізька область, Україна, та зареєстрований Заводським районним відділом РАЦС 27.12.1986 року, актовий запис про народження № 1304, у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , зазначені батьки: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 (а.с. 7).

Батьки позивача, ОСОБА_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з 80-х років фактично мешкали і до теперішнього часу мешкають разом, ведуть спільне господарство., їх взаємовідносинам притаманні всі риси подружнього життя.

Від спільного життя, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, позивач по справі, ОСОБА_1 . Зважаючи на те, що його батьки на час народження не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_1 було вказано зі слів матері, ОСОБА_3 у відповідності зі статтею 135 Сімейного кодексу України, прізвище було вказано як у матері, « ОСОБА_1 », «ім`я, по-батькові» , з її слів « ОСОБА_2 ».

З самого народження ОСОБА_1 вважає ОСОБА_2 своїм батьком, адже вони спільно проживали разом з ним і матір`ю, відповідач вів разом з третьою особою господарства до народження позивача, спільно його виховували та утримували, до того ж ОСОБА_2 завжди відносився і відноситься до ОСОБА_1 , як до рідного сина, позиціонує себе, як його батько, проявляв і проявляє турботу та піклування.

Підтвердження спільного проживання батьків позивача в якості чоловіка та дружини та ведення спільного господарства буде доведено наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання та реєстрація в одному жилому приміщенні - в квартирі за АДРЕСА_2 ), спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо, додатково будуть надані письмові докази, фотографії та інше, також даний факт буде підтверджено показами свідків.

З часом батьки позивача, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 офіційно оформили свої стосунки, зареєструвавши шлюб 10.08.2013 року, актовий запис № 140,(а.с. 8).

З урахуванням обставин визначеності походження ОСОБА_1 та неможливості в позасудовому порядку зафіксувати дані, які відповідають фактичним обставинам, з метою впорядкування та належного оформлення походження позивача ОСОБА_1 від ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне встановити факт визнання батьківства.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

З огляду на п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі адвоката Будовської Наталії Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2019 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

.

Суддя Н.В. Марченко