Провадження №22ц/812/231/19 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

розглянувши клопотання ОСОБА_2 про витребування доказів у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року в позові Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невірну оцінку доказів у справі та порушення норм матеріального і процесуального права.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 заявлено клопотання про витребування доказів, а саме виписки по особовому рахунку позичальника та розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 грудня 2013 року, виходячи із первинної ставки за користування кредитом (30%) станом на 24 січня 2018 року.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, які стосуються заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2013 року між Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вищевказаного договору без номеру позичальник отримав платіжну картку без встановлення на неї початкового кредитного ліміту.

Своїм підписом в заяві ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які надавались йому у письмовому вигляді, складають договір про надання банківських послуг.

На підставі такого договору відповідач отримав кредит 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Внаслідок неналежного виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів відповідачем, як зазначає Банк, утворилась заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку станом на 24 січня 2018 року склала 11467 грн. 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 5386 грн. 29 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 5058 грн. 86 коп., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 522 грн. 26 коп.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд зазначив про те, що Банком не надано доказів збільшення ліміту, що перешкоджає встановленню, з якої суми Банком нараховані та обчислені проценти за користування кредитом і неустойка, враховуючи те, що відповідач сплатив кошти на погашення кредиту і їх розмір значно перевищує нараховану Банком заборгованість.

Вказане утруднює перевірку правильності наданого позивачем розрахунку.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно із ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд в порушення вказаних процесуальних норм не вжив заходів щодо повного та всебічного встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема щодо правильності наданого позивачем розрахунку заборгованості, чи підтверджується такий розрахунок випискою по рахунку відповідача, яка містить відомості щодо збільшення кредитного ліміту, операції по рахунку клієнта, не роз'яснив учасникам справи наслідки невчинення процесуальних дій, зокрема, надання обґрунтованого розрахунку заборгованості, до того ж не звернув уваги на те, що розрахунок, наданий позивачем, здійснений із збільшенням процентної ставки за користування кредитом (з 01 вересня 2014 р. - до 34,80%, з 01 квітня 2015 р. - до 43,2 %, з 01 серпня 2015 р. - 42%), а тому дійшов передчасного висновку, що розмір сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту значно перевищує нараховану Банком заборгованість. Відповідно до частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи викладені вимоги закону, обставини справи, з метою виконання вимог цивільного законодавства, усунення суду першої інстанції від повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість витребування у позивача наступних доказів: виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_2, довідки про видачу ОСОБА_2 кредитних карток, а також детальний розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 грудня 2013 року, виходячи із первинної ставки за користування кредитом (30%) станом на 24 січня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 83, 367 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Витребувати в Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» виписку з особового рахунку позичальника ОСОБА_2 довідку про видачу ОСОБА_2 кредитних карток, детальний розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг від 21 грудня 2013 року, виходячи із первинної ставки за користування кредитом (30%) станом на 24 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді:

__________________________________________________

Повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2019 р.