Справа № 562/4203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Дацишин Р.В.

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ПАТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ТзОВ «ФК Євро кредит» про зняття арешту з майна, -

встановив:

В Здолбунівський районний суд Рівненської області з позовом до Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ПАТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ТзОВ «ФК Євро кредит» про зняття арешту з майна звернувся ОСОБА_1.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що згідно інформаційної довідки №144407129 від 07.11.2018 року Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна було з'ясовано, що постановою №47849307, від 05.08.2015 року відділом ДВС Здолбунівського районного управління юстиції був накладений арешт на все його майно. 08 листопада 2018 року він звернувся з письмовою заявою до Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області з проханням щодо надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, а також про накладені арешти на майно. 14.11.2018 року була отримана відповідь, що згідно відомостей, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень, на виконанні у Відділі не перебуває виконавчих проваджень про стягнення боргу з нього.

Посилаючись на викладені обставини позивач просить зняти арешт з належного йому майна, що накладений постановою № 47849303 від 05.08.2015 року винесеної ДВС Здолбунівського районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

28.11.2018 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позивачем не подано до суду підтвердження виконання рішення згідно виконавчого документа, а строки повторного пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання стягувачем не пропущено, а також те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження з боржника не стягнуто, вважає, що зняття такого арешту з майна боржника суперечить правам та законним інтересам стягувача, нормам Закону України «Про виконавче провадження», суперечить інтересам держави. Просить відмовити у задоволенні позову про зняття арешту з майна.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. В заяві поданій суду представник позивача просить справу розглянути без їх участі, позов підтримує повністю і просить задовільнити його.

В судове засідання представник Здолбунівського районного відділу ДВС відповідача не з'явився, подав заяву в якій заперечував проти позову, просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання відповідач АТ «Альфа-Банк» не з'явилося, подало заяву про розгляд справи без його участі та повідомило, що майнових претензій до позивача, щодо оплати заборгованості по кредитному договору №1701/0308/71-035 у нього немає.

В судове засідання третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

В судове засідання третя особа на стороні відповідача ТзОВ «ФК «Єврокредит» не з'явилося, подало заяву про розгляд справи без його участі, повідомило, що майнових претензій до позивача, щодо оплати заборгованості по кредитному договору №1701/0308/71-035 у нього немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

09 листопада 2018 року позивач звернувся з письмовою заявою до Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області з проханням щодо надання інформації щодо відкритих виконавчих проваджень, а також про накладені арешти на майно.

З дослідженого в судовому засіданні повідомленні від 13 листопада 2018 року №22684 начальника Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області вбачається наступне: станом на 13 листопада 2018 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1. З 28 липня 2015 року у відділі на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 562/3442/14-ц від 22 травня 2015 року про стягнення солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 473807 (чотириста сімдесят три тисячі вісімсот сім) грн. 30 (тридцять) коп. та 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. судових витрат.

З метою примусового виконання виконавчого документу державним виконавцем 10.08.2015 року винесено постанову про накладення арешту на все майно ОСОБА_1.

06 липня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.1,2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізовнаого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на час виникнення зазначених правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії необхідні в зв'язку з завершенням виконавчого провадження у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, арешт державним виконавцем з нерухомого майна позивача знятий не був.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на даний час) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовільнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) майна, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2015 року (ВП № 47849307), винесеної в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Журавським Н.М., реєстраційний номер обтяження 23524257.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя