КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м. Київ

справа №363/3223/17

провадження № 22-ц/824/1316/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року /суддя Чіркова Г.Є./

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення матеріальної шкоди у сумі 97 614, 88 грн, моральної шкоди у сумі 200 000, 00 грн, завданої йому ОСОБА_6 внаслідок пожежі.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 59 516, 88 грн, моральної шкоди 60 000, 00 грн, а всього 119 516, 88 грн. /а.с.183-184/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи.Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача у виникненні пожежі. Акт про пожежу від 01.06.2017 р. не доводить вини відповідача, а лише вказує на ймовірну причину пожежі - необережне поводження з вогнем ОСОБА_8 який був братом відповідача та помер внаслідок пожежі, тобто вказує на припущення та не встановлює вини ОСОБА_6, якої не було у квартирі під час пожежі. Встановлення винних осіб є обов'язковою умовою покладення на них відповідальності, а умовою покладення відповідальності за завдану шкоду є протиправна поведінка особи, що завдала шкоду, наявність між ними причинно-наслідкового зв'язку а також вини.

ОСОБА_5 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Зазначав про те, що звітом про причину пожежі від 01.06.2017 р. встановлено, що виникнення пожежі від підпалу не підтверджується, від короткого замикання теж виключається, а пожежа виникла від необережного поводження з вогнем. Обов'язок із забезпечення пожежної безпеки покладається на власника приміщення, саме власник зобов'язаний утримувати майно. Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Апелянт та його представник в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, просили розгляд справи проводити без їх участі, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який з'явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 01 червня 2017 року близько 17 год. 50 хв. в квартирі АДРЕСА_1 на 9 поверсі виникла пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 01 червня 2017 року складеного головним інспектором Вишгородського району ГУ ДСНС України у Київській області майором служби ЦЗ ОСОБА_9 Пожежу ліквідовано о 19 год. 49 хв. 01 червня 2017 року.

Орієнтовно визначено, що прямі збитки від пожежі становлять 10 000 грн., побічні збитки - 182 820 грн.

Внаслідок гасіння пожежі сталося залиття квартири позивача, поверхом нижче.

Згідно акту обстеження житлового приміщення по факту затоплення від 02 червня 2017 року АДРЕСА_2, встановлено, що затоплення відбулося внаслідок гасіння пожежі, яка сталася в квартирі № 50, поверхом вище.

При обстеженні виявлено: при вході на балкон навколо вікна спостерігаються мокрі плями на відкосах, на самому балконі оббивка потребує заміни ( мокра, набухла ); на стелі в кімнаті на 2-х міжпанельних швах проявились мокрі жовті плями; в коридорі повністю мокра стеля в жовтих плямах, справа на стіні мокрий міжпанельний шов зліва між стелею і стіною жовті плями в кутку, на стелі спостерігаються маленькі тріщини; в другій кімнаті зліва від входу мокрий куток між стелею та стіною, по стіні мокрі жовті потьоки. біля вікна на стіні справа мокрі плями в кутку. На кухні в лівому кутку мокрі плями; в ванній кімнаті мокра стіна, на стелі мокрі плями навколо лампочок; при вході в квартиру в міжквартирному коридорі мокрий куток зліва, на стелі плями на міжпанельному шві. Потребує заміни ламінат.

ОСОБА_6 є власником квартири, в якій сталась пожежа, що підтверджується довідкою КП «Вишгородське БТІ» від 01.08.2017 року № 820.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 28.11.2005 року ОСОБА_5 є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку № ED-1727-1-822.17 будівельно-технічного експертного дослідження від 05 серпня 2017 року внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 завдано матеріальну шкоду в розмірі 59 516 грн. 88 коп.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України про те, що обов'язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду покладається на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму; ст. 22 ЦК України якою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; ст. 322 ЦК України про те, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; ст. 1166 ЦК України про те, що шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладені норми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що саме відповідач, як власник житла повинна нести відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок неналежного утримання жилого приміщення й залиття через пожежу квартири позивача, поверхом нижче, визначаючи розмір матеріальної шкоди за висновком експертного дослідження у сумі 59 516, 88 грн.

Крім того, судом першої інстанції також вірно визначено і компенсацію відшкодування моральної шкоди, до ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції вірно враховано характер, глибину та тривалість душевних страждань позивача, яких він зазнав в зв'язку з пошкодженням житла і майна та втраті спокою, душевного болю у зв'язку із знищенням майна, порушення звичайного устрою життя, вимушених змін у життєвих планах, на підставі чого визначив доведеним розмір відшкодування частково від заявленої суми в розмірі 60 000 грн.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження вини відповідача у виникненні пожежі та вини ОСОБА_6, не заслуговують на увагу колегії суддів, як такі, яким була надана ґрунтована оцінка судом першої інстанції.

Забезпечення пожежної безпеки в житлових будинках (квартирах) приватно-житлового фонду покладається на їх власників чи наймачів, якщо інше не обумовлено договором найму. Доказів про те, що ОСОБА_8 був законним володільцем чи користувачем (наймачем) квартири апелянтом не надано.

За змістом ст.1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправність поведінки та вина ОСОБА_6 полягає в тому, що саме власник несе тягар утримання майна та відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержуватися правил користування жилим приміщенням.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: