Справа № 222/1882/19
Провадження № 2/222/487/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Доценко С.І.,

при секретарі Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позову посилалася на те, що в 07.06.2005 року її батько ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу жилого будинку №552 від 26.08.2004 року придбав будинок АДРЕСА_1 .

Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Володарського районного нотаріального округу Донецької області Купінським М.М., який на підтвердження нотаріального посвідчення правочину видав на відповідному нотаріальному бланку примірник договору. На підставі зазначеного договору була проведена державна реєстрація правочину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки - ОСОБА_2 помер. Як єдина спадкоємиця першої черги, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Нікольського районного нотаріального округу Будика Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Проте, ОСОБА_1 було відмовлено, з підстав, що бланк, на якому викладено договір купівлі-продажу жилого будинку №39 від 07.06.2005 року, не внесений до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів як витрачені. Перевірити в інший спосіб дійсність вказаного договору не надається можливим, оскільки приватний нотаріус, що посвідчував договори припинив свою діяльність, а його архів перебуває в м. Донецьку на території, не підконтрольній Україні.

Просила суд визнати за нею право власності за законом на спадкове майно. А саме на житлове домоволодіння АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Представник відповідача Боївської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надали.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 1, 3 статті 13 ЦПК України).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Так судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06.07.1992 року відділом РАСЦ Орджонікідзевського району м. Маріуполя, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_4 . (а.с.13)

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 29.07.2010 року Орджонікідзевським відділом РАЦС м. Маріуполя, вбачається, що батьки позивачки 06.06.2005 року розлучились. (а.с.14)

На підставі копії договору купівлі -продажу від 07.06.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу жилого будинку №379 , за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_2 придбав жилий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15). зазначений договір, згідно витягу № 1080633 від 07.06.2005 року, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Пірго В.В. (а.с.7)

Із наданих документів встановлено, що правочин укладені та оформлений на спеціальному бланку нотаріальних документів, посвідчений нотаріусом Купінським М.М. В бланку договору є відомості про реєстрацію в реєстрі за №379, є підпис покупця та продавця, нотаріуса, що свідчить про те, що сторонами правочину додержані вимоги про нотаріальне посвідчення правочинів з нерухомістю.

Право власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване в КП "Володарське бюро технічної інвентаризації" 08.06.2005 року, реєстраційний номер 7457511. (а.с. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 23.06.2018 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. (а.с.12)

Згідно правового змісту статей 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, у зв`язку з чим, приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Будика Н.М. заведено спадкову справу №178/2018 від 18.12.2018 року (а.с.11).

30.09.2019 року приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Будика Н.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жиловий будинок АДРЕСА_1 . (а.с.8.9)

Постанова мотивована тим, що спеціальний бланк нотаріального документу ВСС № 264871, на якому викладений договір купівлі-продажу житлового будинку не внесений до обліку витрачених бланків в Єдиний реєстр спеціальних бланків нотаріальних документів, про що свідчить інформаційна довідка з єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів від 30.09.2019 року в якій зазначено, що бланк серії ВСС НОМЕР_4 отриманий приватним нотаріусом Купінським М.М. 18.05.2005 року. (а.с.10)

Підтвердити в інший спосіб використання нотаріусом спеціальних бланків нотаріальних документів не представляється можливим, оскільки той припинив нотаріальну діяльність, а його архів переданий на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву в місті Донецьку, що знаходиться на непідконтрольний Україні території.

Відповідно до звіту про оцінку вартості житлового домоволодіння від 07.10.2019 року вартість домоволодіння АДРЕСА_1 становить 110700,00 грн. (а.с.23-41)

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом, на підставі досліджених доказів встановлено, що під час укладення договору купівлі-продажу жилого будинку №379 від 07.06.2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо жилого будинку АДРЕСА_1 , дотримано всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна: сторони домовились про всі істотні умови договору, їх волевиявлення посвідчено нотаріусом. В подальшому на підставі нотаріально посвідчених правочинів була проведена державна реєстрація права власності на домоволодіння, майно передано повністю в володіння користування та розпорядження покупця, що свідчить про повне виконання договору.

А тому суд приходить до висновку, про дійсність правочину, а саме договору купівлі-продажу жилого будинку №379 від 07.06.2005 року.

Той факт, що нотаріус несумлінно виконав свої обов`язки щодо списання використаних нотаріальних бланків, а держава Україна, надавши повноваження нотаріусу на здійснення нотаріальної діяльності в Україні, не здійснила належний контроль за його діяльністю, в світлі практики ЄСПЛ не може впливати та тим паче порушувати набуте право осіб вільно володіти та розпоряджатись своєю власністю.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення ЄСПЛ у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення ЄСПЛ у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії"). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії").

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення ЄСПЛ у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки").

Отже в цих рішеннях ЄСПЛ йдеться про дотримання принципу «належного урядування». Він передбачає, що особа-суб`єкт приватного права, не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки (рішення ЄСПЛ «Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» від 24 червня 2003 року.

Таким чином, суд вважає доведеним, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті мав право власності на будинок АДРЕСА_1 , а тому він нам підставі ст. 1218 ЦК України входить до спадкової маси, та позивач, як єдиний спадкоємець 1 черги, який заявив вчасно про бажання прийняти спадщину, має право на отримання зазначеного домоволодіння в спадщину.

Враховуючи, що із-за порушення порядку оформлення нотаріальних бланків позивач не могла реалізувати своє право нотаріально чи будь яким іншим способом, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, 328, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 26.12.2019 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І. Доценко