ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1673/19 Справа № 205/4332/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Шавула В.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про визнання рішення та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Дніпрогаз" про визнання рішення та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що в лютому 2016 року працівниками ПАТ «Дніпрогаз» відключено від газопостачання її домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпро, пров. Батальйонний, буд. 2а, без будь-яких пояснень причини припинення надання послуг газопостачання. Після звернення до установи відповідача з проханням надати пояснення щодо причини відключення від газопостачання, позивачу було запропоновано для відновлення газопостачання сплатити суму коштів у розмірі 21 709,83 грн., яка рахується як оплата не облікованого об'єму газу та яка виникла на підставі акту про порушення від 29.01.2016 року №13, в якому встановлено порушення - «несанкціоноване відновлення газопостачання, зняття скоби». Позивачка зазначає, що жодного інформування про припинення газопостачання шляхом встановлення скоб не надходило, відповідно і не було оформлено жодного документа про передачу на збереження установлених пломб (скобів). Так як відповідного опломбування не проводилось відповідачем, то відповідно і «несанкціоноване відновлення газопостачання, зняття скоби» на території домоволодіння АДРЕСА_1, не могло відбутись.

Посилаючись на викладені обставини у позові та збільшивши свої вимоги позивачка просила суд визнати недійсним та скасувати рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», яким було в повному обсязі задоволено акт про порушення № 13 від 29.01.2016 року та нараховано об'єм природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу за період з 05.08.2015 р. по 31.01.2016 р., сума до сплати складає - 21 709,83 гривень, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Дніпрогаз» б/н від 17.02.2016 року. Визнати дії ПАТ «Дніпрогаз» по складанню акту про порушення № 13 від 29.01.2016 р. на об'єкті - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, нарахуванню вартості не облікованого об'єму природного газу у розмірі 21 709 грн. 83 коп. по особовому рахунку НОМЕР_1 та припиненню послуг із газопостачання домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - неправомірними. Зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз» за власний рахунок поновити надання послуг газопостачання ОСОБА_1 шляхом підключення до газопостачання домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

У вересні 2016 року ПАТ «Дніпрогаз» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування збитків (а.с.73-77).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надає відповідачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачання природного газу за місцем їх мешкання. Вказав, що правовідносини між сторонами оформлювалися шляхом видачі розрахункової книжки та відкриттям особового рахунку за № НОМЕР_1, відкритому за адресою: АДРЕСА_1. 17 квітня 2015 року майстрами внутрішньо будинкового газового обладнання ПАТ «Дніпрогаз» було виявлено порушення - «самовільна заміна газових приладів, прилади, які приєднанні до газопроводу на несертифікованих гумових трубках», про що видано попередження №21 від 17.04.2015 року та надано строк для усунення вказаних порушень до 27.04.2015 року. 28 квітня 2015 року працівниками ПАТ «Дніпрогаз» опломбовано кран на вводі скоб а№1588362, про що складено акт №340 на відключення газу - технічні порушення. Від підпису абонент відмовився. Доступ до котла для опломбування приладу та до лічильника для зняття контрольних показань споживачем ОСОБА_1 не надано. 29 січня 2016 року при перевірці відключеного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, зафіксовано: скобу зірвано, що зафіксовано актом №13 про порушення. 05 лютого 2016 року газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, було припинено, шляхом механічного від'єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи. Сума завданих збитків газопостачальному підприємству склала 19 961,31 грн., яку просив стягнути з відповідачки на свою користь та судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання рішення та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Позовні вимоги ПАТ «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дніпрогаз» у відшкодування збитків суму у розмірі 19 961, 31 грн. та судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ «Дніпрогаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22), та являється співвласницею домоволодіння розташованого за даною адресою (а.с.11).

Особовий рахунок НОМЕР_2 за вказаною адресою відкрито ім'я ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.70).

17 квітня 2015 року працівниками ПАТ «Дніпрогаз» при здійсненні огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2, виявлено порушення Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.1997 року (чинні до 15.05.2015 року), що полягають у самовільній заміні газових приладів та прилади, які приєднані до газопроводу на несертифікованих гумових трубках (а.с.78).

За вказаним вище фактом порушення, видано попередження №21 від 17.04.2015 року на ім'я споживача ОСОБА_2 (а.с.78).

Відповідно до п.10 Правил постачання природного газу, що затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, - за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об'єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні.

28 квітня 2015 року складено акт на відключення газу №340 за адресою АДРЕСА_2. Газопостачання відключено шляхом опломбування крану на вводі скоба №1588362 (а.с.79).

Представниками ПАТ «Дніпрогаз» 29 січня 2016 року здійснено перевірку домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, де було встановлено факт самовільного підключення до газопостачання та зірвано скобу , про що складено акт №13 від 29.01.2016 року (а.с.81-82).

Згідно акту №234 від 05.02.2016 року газопостачання за вказаною адресою було припинено шляхом механічного від'єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи (а.с.80).

Із врахуванням акту №234 від 05.02.2016 року ПАТ «Дніпрогаз» проведено нарахування об'єму спожитого природного газу та проведено розрахунок завданих збитків за період з 05.08.2015 року по 04.02.2016 року, розмір яких становить 19 961,31 грн. (а.с.87).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд, з посиланням на Правила постачання природного газу, що затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, Правила безпеки систем газопостачання України №254 від 01.10.1997 року, Правила надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року та ЦК України, а також з огляду на те, що обставини, на які посилається позивачка не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, правильно виходив з того, що доказів для задоволення її позовних вимог не надано, а дії відповідача носили правомірний характер.

Доводи апеляційної скарги щодо вищевказаних обставин не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ПАТ "Дніпрогаз", суд першої інстанції виходив з того, що діями споживача ОСОБА_1 було завдано збитків газопостачальному підприємству у розмірі 19 961,31 грн. з розрахунку таких збитків на трьох осіб.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22).

Розрахунок завданих збитків здійснено ПАТ "Дніпрогаз" за період з 05.08.2015 року по 04.02.2016 року з розрахунку на трьох осіб, тобто за той період часу, коли у вказаному домоволодінні ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована одна, згідно довідки Голови квартального комітету №50 ОСОБА_3 від 31.08.2016 року(а.с. 69).

Разом з тим, в Акті ПАТ "Дніпрогаз" про порушення №13 від 29.01.2016 року стоїть підпис ОСОБА_4, що свідчить про ознайомлення останньої особи з даним актом, однак ПАТ "Дніпрогаз" не надано відомостей про цю особу (ким вона приходиться споживачці, чи проживає у домоволодінні та чи користується послугами газопостачання тощо).

Таким чином, ПАТ "Дніпрогаз" під час здійснення своїх повноважень належним чином не перевірили кількість проживаючих осіб у даному домоволодінні, здійснили розрахунок збитків на власний розсуд, а тому наданий ПАТ "Дніпрогаз" розрахунок завданих збитків не може бути належним доказом у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов'язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК), збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов'язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК).

За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини справи та вимоги закону, належним чином не дослідив наданого у якості доказу розрахунку та передчасно дійшов висновку про необхідність задоволення зустрічного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог та стягнення судового збору скасувати та ухвалити нове в цій частині про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ПАТ "Дніпрогаз".

Разом з тим, ПАТ "Дніпрогаз" не позбавлений права звернутись до суду з позовом про захист своїх прав у передбаченому законом порядку надавши суду належні та допустимі докази.

В решті рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому залишається за позивачами.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та стягнення судового збору - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко