РІШЕННЯ

Іменем України

12 лютого 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника ОСОБА_1, діючої в інтересах позивача ОСОБА_2, до відповідача ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року представник ОСОБА_1, діюча в інтересах позивача ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів вказуючи, що з 09.07.2005 року по 02.08.2010 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Рішеням Бердянського міськрайонного суду від 02 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний ( а.с.15).

Від шлюбу мають дитину: доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення батьків залишилися проживати з матірю ОСОБА_2

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.09.2011 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно.

Позивачка посилається на те, що зазначених коштів на теперішній час не достатньо для забезпечення дитині належного та необхідного утримання, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років значно збільшився та не може бути меншим ніж 972 грн., донька хворіє, потребує постійного лікування та обстеження, тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, які стягуються на її користь на утримання дитини, з твердої грошової суми 500 грн. щомісячно до розміру 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 пеню в сумі 6235 грн., оскільки з часу стягнення аліментів, тобто з 06.04.2015 року відповідач несвоєчасно сплачував аліменти, має борг по аліментам, тому він повинен сплатити пеню за кожен день прос рочки в сумі 6235 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладених в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач позов визнав повністю, не заперечує щодо зміни розміру аліментів з 500 грн. щомісячно на 1/3 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття та стягнення з нього пені в сумі 6235 грн.

Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується представником позивача та відповідачем, сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, про що вчинено актовий запис №297 ( а.с.9).

Від шлюбу мають одну дитину: доньку Анастасію, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 844 ( а.с.10), яка після розлучення батьків залишилися проживати з матірю ОСОБА_2

Конституцією України проголошено, що сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою, де визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

У частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.18 Конвенції « Про захист прав дитини»,прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у Сімейний кодекс України.

Так відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст.181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновки суду повністю узгоджуються з роз'ясненнями Верховного Суду України про порядок застосування зазначених норми матеріального права у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-1143цс13, правовий висновок якого в силу ст.263ч.4 ЦПКУкраїни є обов'язковим для застосування у подібних правовідносинах.

Європейський суд з прав людини у рішенні «М.С. проти України» повторює, що існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси (див. справу «Neulinger and Shuruk проти Швейцарії», №41615/07, §135, 6 липня 2010 року, і «X проти Латвії», заява №27853/09, §96, ЄСПЛ 2013 р.). Найкращі інтереси дитини, залежно від їхнього характеру і серйозності, можуть переважати інтереси батьків (див.справу «Sahin проти Німеччини», заява № 30943/96, §66, ЄСПЛ 2003VIII).

При визначені розміру аліментів, які підлягають зміні, суд враховує наявність для цього обєктивних підстав, таких як захворювання дитини, яка потребує медичного контрою, постійного медичного лікування, обстеження, що підтверджується висновком ЛКК № 14.15 від 22.03.2017 року ( а.с.21), висновками МРТ ( а.с.22-24), випискою ( епікризом) із медичної карти стаціонарного хворого № 1429 дитини ( а.с.25), придбанням медичних ліків ( а.с.27-30).

Суми 500 грн. щомісячно, яка повинна сплачуватися відповідачем, як аліменти на одну дитину, очевидно замало для задоволення її щоденних найнеобхідніших потреб, при тому що із збільшенням віку дитини виникають нові потреби у навчанні, розвитку здібностей,соціальних навиків та належного медичного лікування.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обовязок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, необхідного медичного лікування, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

За таких обставин, доцільним в інтересах дитини для забезпечення їй матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у частці від доходу відповідача, що з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні.

Доказів про наявність у відповідача інших утриманців,стягнень по виконавчим листам, обмеженість у можливості отримувати доходи за станом здоровя,сплати аліментів у більшому розмірі, ніж визначено судовим рішенням,суду не надано.

З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про задоволення позову як ґрунтованого на законі та доведеного доказами.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. З ст. 138, ч. З ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідачем, наданого державним виконавцем Іскра О.С., заборгованість по аліментам станом на 01.10.2018 року склала 16 000 грн.

Зважаючи на те, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16 000 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі, що відповідає сумі заборгованості, яка становить 6 235 грн. та з якою відповідач погодився.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 192, 194-196 СК України, ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов представника ОСОБА_1, діючої в інтересах позивача ОСОБА_2, до відповідача ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.09.2011 року у розмірі 500 гривень щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП 0, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання неповнолітньої дитини: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, РНОКПП 0, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01.10.2018 року в сумі 6235 гривень.

Раніше виданий виконавчий лист за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.09.2011 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 гривень щомісячно- відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 у дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду учасниками процесу, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області ОСОБА_4