Справа № 583/5003/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом

АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою 26.09.2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, відповідачка в установлені кредитним договором строки своїх зобовязань не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 13.11.2018 року становить 14669,61 грн., яка складається з наступного: 1878,24 грн. тіло кредиту; 842,18 грн. відсотки за користування кредитом, 10774,45 грн. - пеня; а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 674,74 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь.

Процесуальні дії у справі.

26.11.2018 року ухвалою судді позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків 13.12.2018 ухвалою суду відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачці визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала з доданими матеріалами вручена відповідачці 19.12.2018 року, про що в справі мається розписка (а.с.53).

Відповідачка, будучи повідомленою про розгляд справи у спрощеному провадженні, відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні до суду не надала.

Відповідно до положень ст.277 ч.4, ч.5 ЦПК України відповідач не подала у встановлений строк заперечення, не ініціювала перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, будь яких заяв від неї не надійшло.

У звязку з ненаданням відповідачкою відзиву у встановлений судом строк та відсутністю клопотань будь якої зі сторін про інше, суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до положень ч.5 ст. 278 ЦПК.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банком послуг.

Інших умов договору сторони не підписували.

В силу частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За правилами ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Так, відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банком послуг. Інших умов договору сторони не підписували.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку предявлених документів і приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обовязковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме, заяви, памятки, довідки про умови кредитування.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с.7).

Таким чином, відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення процентів за користування кредитом у вказаному розмірі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною.

Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 був укладений договір шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), який складається з анкети-заяви останньої, Умов і правил надання банківських послуг та ОСОБА_3 банку. За умовами цього договору ПРИВАТБАНК надав боржниці кредитні кошти (а.с.7).

Як видно з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви витяг з ОСОБА_3 обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT»; «Універсальна GOLD», якими для кожного типу кредитної картки передбачені різні базові процентні ставки в місяць (а.с.8).

Згідно з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позичальниця ознайомлена з умовами кредитування, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_2

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачкою отримана кредитна картка «Універсальна».

Як видно з наданого позивачем розрахунку, відповідачка користувалася кредитними коштами, здійснювала платежі у рахунок погашення, тобто вчиняла дії, що свідчать про її згоду з умовами кредитного договору, у тому числі з розміром процентної ставки.

На підтвердження позовних вимог позивачем наданий розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 13 листопада 2018 року дорівнює 14669,61 грн. і складається з 1878,24 грн. - тіло кредиту; 842,18 грн. проценти за користування кредитом; 10774,45 грн. - пеня; 500 грн. (фіксована частина) і 674,74 грн. (процентна складова) штрафу.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1878,24 грн. та проценти за користування кредитом в розмірі 842,18 грн., які не спростовані відповідачкою.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, штрафу (фіксованої частини та процентної складової), суд керується наступним.

Умовами кредитування, які визначені у вказаних вище ОСОБА_3 банку, передбачено нарахування, крім пені, штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2003цс15).

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано суду докази про порушення відповідачкою умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.

У звязку з цим, суд з врахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідачки неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1174,74 грн.., який складається з фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 674,74 грн., а вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення пені в розмірі 10774,45 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

Таким чином, судом встановлено, що загальна заборгованість відповідачки перед банком станом на 13 листопада 2018 року становить 3895,16 грн. та складається із тіла кредиту в розмірі 1878,24 грн., відсотків в розмірі 842,18 грн. та сплати штрафу в розмірі 1174,74 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 530, 1049 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 3895,16 грн. заборгованості за кредитним договором. В задоволенні позову в іншій частині належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 475,74 грн. (27% від 1762,00 грн. судових витрат).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 130, 141, 247, 259, 263, 264, 277, 278, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», зареєстроване місцезнаходження: зареєстроване місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , заборгованість за кредитним договором б/н від 26.09.2012 року в розмірі 3895,16 грн. та понесені судові витрати у розмірі 475,74 грн., а всього - 4370,90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 15 січня 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_3