Справа № 493/2743/18
Провадження № 2/493/189/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в м. Балті цивільну справу за позовом ПАТ "Страхова компанія "Країна", до ОСОБА_1, третя особа ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", про відшкодування завданої майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 р. ПАТ "Страхова компанія "Країна", звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", про відшкодування завданої майнової шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та ТОВ «Люстерліхт РЦ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 148095 від 09.02.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_1.

23.02.2017 року в м. Вишневе Київської області по вул. Київській, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля, під управлінням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_1

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПАТ «СК «Країна» автомобіль.

Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду міста Київської області від 06.03.2017 року особою, винною в настанні ДТП, визнано ОСОБА_1, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно Рахунку № 7 від 05.04.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого застрахованого автомобіля становить 57 981 грн. 00 коп.

ПАТ «СК «Країна» сплатило на користь СТО ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 56 719,22 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПАТ «СК «Країна» на підставі заяви на виплату страхового відшкодування 12.04.2017 року, страхового акту № 36/43779/2.1.5.1 від 03.05.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6470 від 03.05.2017 року.

Згодом потерпіла особа звернулася до ПАТ СК «Країна» із заявою про доплату страхового відшкодування відповідно до Рахунку № 16 від 09.06.2017 року після виявлення прихованих пошкоджень під час здійснення ремонтно-відновлюваних робіт у сумі 3 000 грн. 00. коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПАТ «СК «Країна» на підставі заяви про доплату страхового відшкодування від 27.06.2017 року, страхового акту № 36/43779/Д/2.1.5.1 від 10.07.2017 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 10347 від 10.07.2017 року.

Таким чином, загальний розмір витрат ПАТ «СК «Країна» складає: 59 719,22 грн.

Приватне акціонерне товариство «УПСК» в порядку досудового врегулювання сплатило на користь ПАТ «СК «Країна» суму страхового відшкодування в розмірі 28 837 грн. 00 коп.

Враховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди (56 719 грн. 22 коп.) і страховою виплатою (28 837 грн. 00 коп.), яку здійснило ПрАТ «УПСК», становить 30 882,22 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «СК «Країна».

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 04.01.2019 року постановлено відкрити провадження у вказаній справі та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням до суду не надходило.

Згідно поштового повідомлення відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів 19.01.2019 року. Відзив на позов протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач до суду не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до поштового повідомлення отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів 21.01.2019 року, однак, у встановлений пятнадцятиденний строк свої міркування, аргументи, відповідні докази та пояснень до позову або відзиву не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 23.02.2017 року в м. Вишневе Київської області по вул. Київській, 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_1.

Постановою Києво-Святошинського районного суду міста Київської області від 06.03.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст. 61 ч. ч. 1, 3, 4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Спираючись на вказані норми закону суд приходить до висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 12.04.2017 року страхового акту № 36/43779/2.1.5.1 від 03.05.2017 року ПАТ «СК «Країна» сплатило на користь СТО ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 56 719,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6470 від 03.05.2017 року.

Згодом на підставі заяви про доплату страхового відшкодування від 27.06.2017 року, страхового акту № 36/43779/Д/2.1.5.1 від 10.07.2017 року, ПАТ СК «Країна» ще було сплачено страхове відшкодування у сумі 3000 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 10347 від 10.07.2017 року.

Таким чином, загальний розмір витрат ПАТ «СК «Країна» складає: 59 719,22 грн.

При цьому цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була забезпечена в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/7088276, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизу в розмірі 500 грн. 00 коп.

З листа №1849/18 від 07.06.2017 року щодо виплати страхового відшкодування по договору №АЕ/7088276 вбачається, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" визначило розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль у сумі 28837,00 грн. та сплатило його позивачу.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв'язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого потерпілому пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, суд дійшов висновку про те, що з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПАТ «СК «Країна» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30882,22 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, сформованій Верховним Судом у постанові від 03 вересня 2018 року (Справа № 464/1937/16), у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70).

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування завданої майнової шкоди, підлягає до задоволення в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 762,00 грн., сплачений позивачем під час звернення з даним позовом до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 22, 61, 993, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 27, 22, 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ПАТ "Страхова компанія "Країна", до ОСОБА_1, третя особа ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", про відшкодування завданої майнової шкодизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ПАТ "Страхова компанія "Країна" (п/р 9867 в ПАТ КБ «Правекс-Банк», МФО 380838, ) грошові кошти в сумі 30882,22 грн. у якості відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, на користь ПАТ "Страхова компанія "Країна" (п/р 9867 в ПАТ КБ «Правекс-Банк», МФО 380838, ) сплачений судовий збір у сумі 1762 грн.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Балтський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.02.2019 року.

СУДДЯ