єдиний унікальний номер справи 423/3510/18
номер провадження 2/423/32/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року місто Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області у складі
головуючої судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Соловйової О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Представник позивача звернувся до суду з вищеназваним позовом, у якому просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №23 у будинку №1 по вул.Донецька м.Попасна Луганської області. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири. На час укладання договору купівлі-продажу квартири, у квартирі залишилися зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, члени сімї колишньої власниці квартири, які ніяких дій по зняттю з реєстрації не здійснили. Позивач має намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, так як не має можливості належним чинм їх оплачувати, але реєстрація у квартирі відповідачів суперечить його інтересам, не дає йому можливості вільно розпряджатися своєю приватною власністю.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, у наданій до суду заяві представник позивача просив розглянути справу без участи позивача та без його участі. Вимоги, викладені у заяві підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про причину поверненні "за закінченням встановленого строку зберігання". Тому суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2018р., та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.09.2018р.(а.с.5,6)
У вказаній квартирі ОСОБА_3 та ОСОБА_4не проживають з 2008 року, про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов, складений депутатом Попаснянської міської ради ОСОБА_5 від 11.10.2018 (а.с.12).
З копії будинкової книги (а.с.9-11) вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4зареєстровані у вказаній вище квартирі.
Відповідно до ч.1,2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Реєстрація відповідачів у спірній квартирі порушує права власника, позивача по справі.
За змістом ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі з 2008 року.
Відповідачами не надано суду доказів на підтвердження поважності причин не проживання у приміщенні.
Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідачів у квартирі з 2008 року, не надано доказів щодо наявності поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.
На підставі викладеного та ст. до ст.ст.71-72 ЖК України, керуючись ст.1-18, 81-82, 209-245, 259, 264, 265, 268, 280-281, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов представника позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не встановлено, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не встановлено, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Лизенко