Провадження № 2/750/2808/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарДяченко К.О.,
за участюпредставника позивача адвоката Шаповалова М.С., відповідача, представника відповідача адвоката Авраменко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №750/13044/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

третя особа ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

11 грудня 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 249 486 грн 94 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ним було сплачено кошти за договором поруки від 03.07.2007, укладеним в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 02.07.2007 №014/0305/74/03170. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 отримала у спільну сумісну власність з ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , яку рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року виділено у власність відповідачу, а тому вважає, що до нього перейшли всі права кредитора за кредитним договором та просить стягнути вказану суму грошових коштів з відповідача.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік.

27.11.2019, на виконання вимог ухвали судді від 15.11.2019 про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.12.2019 на 11 год. 00 хв.

10.12.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність та пропуск позивачем позовної давності. Разом з відзивом відповідач подав заяву про звільнення його від сплати судових витрат чи їх зменшення у разі задоволення судом даного позову, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

12.12.2019, у зв`язку з клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 26.12.2019 на 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 26.12.2019 представник позивача позов підтримав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Позивач та третя особа у судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у період перебування у зареєстрованому шлюбі (з 23 квітня 1993 року по 10 березня 2016 року), придбано квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_3 , 06.07.2007 та 24.07.2007.

02 липня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/0305/74/03170 на суму 27 600 доларів США, строком до 02 липня 2027 року, цільове призначення - на придбання квартири АДРЕСА_1 .

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за вказаним договором 05 травня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 014/0305/74/03170/1.

Зазначені обставини визнаються сторонами та встановлені у рішенні Апеляційного суду Чернігівської області від 23.11.2016 у справі № 750/9693/15-ц (а.с. 6-11).

Згідно з довідкою від 10.08.2016 №2-0-0-1/599-ЛК, виданою Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк», ОСОБА_3 виконала всі зобов`язання перед ПАТ «Фідобанк» за кредитним договором №014/0305/74/03170 від 02 липня 2007 року (а.с. 31).

Як убачається зі змісту довідки Чернігівського відділення №1 ПАТ «Фідобанк» загальна сума коштів, яка була внесена ОСОБА_1 на погашення кредиту №014/0305/74/03170 від 02 липня 2007 року за період з 30.04.2010 по 16.03.2016, складає 20 121,52 долари США (а.с. 30).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 23.11.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним в цілому право власності на квартиру АДРЕСА_1 , припинивши право власності ОСОБА_3 на вказану квартиру. Виділено ОСОБА_3 та визнано за нею в цілому право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію в сумі 15 157 грн 81 коп (а.с. 6-11).

Також, у мотивувальній частині вказаного вище рішення, суд апеляційної інстанції вказав, що заборгованість за кредитним договором була погашена ОСОБА_1 , як поручителем, а тому в силу вимог статті 556 ЦК України до останнього, у разі виконання зобов`язання переходять усі права кредитора, тобто останній не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 3 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 511 ЦК України встановлено, що зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до частини другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Як встановлено судом, сторонами кредитного договору від 02.07.2007 №014/0305/74/03170 були ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_3 , а відтак до позивача ОСОБА_1 , який виконав в повному обсязі зобов`язання боржника, перейшло право кредитора (ПАТ «Фідобанк») вимагати виконання обов`язку від боржника, а саме від ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_2 не був стороною кредитного договору від 02.07.2007 №014/0305/74/03170 та не брав на себе будь-яких зобов`язань за цією угодою, у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача виконання зобов`язання іншої особи ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя