ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 грудня 2019 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Прокуратури Київської області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2019 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2004 року народження та ОСОБА_3 , 2015 року народження звернулася до суду з позовом до Прокуратури Київської області про зняття арешту з майна, в якій просила зняти арешт із всього нерухомого та іншого майна ОСОБА_4 накладений постановою Прокуратури Київської області про накладення арешту на майно, б/н від 01.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження 10938804 (зареєстрованого 15.03.2011 року реєстратором Фастівською районною державною нотаріальною конторою), номер запису про обтяження 10881433 (20.08.2015 року перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чернишовою Оленою Анатоліївною).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право та інші.

Отже, позивач в інтересах неповнолітніх дітей, подаючи даний позов, обрала спосіб захисту порушеного права - припинення дії, яка порушує право.

Суд, звертає увагу, що судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин в їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати й вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах установленої компетенції.

У чч. 1 та 3 ст.2 ЦПК (у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції, цього кодексу та закону «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 №2709-IV. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час учинення окремих процесуальних дій, розгляду й вирішення справи.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється в позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені в ст.15 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви та розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦПК (у редакції, чинній на час подання заяви та розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій) розглядаються в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду по захист свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності в загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

Як вбачається зі змісту позову чоловік позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому в КПК.

Відповідно до ст. 5 КПК процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як вбачається з витягу з відомостей реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт накладено на підставі постанови Прокуратури Київської області.

Отже, оскільки арешт накладено в межах кримінального провадження, то до відносин застосовуються положення чинного КПК.

Суд, також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно із ч. 1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їхній захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2019 року (провадження 1-в/381/228/19) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, накладеного постановою Прокуратури Київської області, б/н від 01.03.2011 року відмовлено.

Проте, суд звертає увагу на те, що в даному випадку, способом захисту інтересів позивача в інтересах дітей є звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках КПК, який розглядає слідчий суддя.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Згідно ч 3 ст. 186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно ч. 4 ст. 186 ЦПК України ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2004 року народження та ОСОБА_3 , 2015 року народження до Прокуратури Київської області про зняття арешту з майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Ковалевська