Справа №345/5258/18
Провадження № 2/345/263/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Онушканича В.В.

за участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пійлівської сільської ради Калуського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 27.08.2002 року померла ОСОБА_2. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,4104 га, що розташована на території Пійлівської сільської ради в с. Довге-Калуське, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, їй було відмовлено у звязку із тим, що у спадковій справі відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку (пай). Тому позивач змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, а саме на земельну ділянку, площею 0,4104 га, що розташована на території Пійлівської сільської ради в с. Довге-Калуське, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :05:001:0342.

Позивач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2002 року померла ОСОБА_2 (а.с. 5). На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як видно з матеріалів справи, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 у звязку із тим, що відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку (пай), площею 0,50 га, розташованої в с. Довге-Калуське Івано-Франківської області (а.с. 9).

Відповідно до рішення Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 10.09.1999 року ОСОБА_2 було надано земельну ділянку, площею 0,50 га в с. Довге-Калуське Калуського району (а.с. 28-31).

З витягу з Державного земельного кадастру НВ 017 від 20.12.2017 року (а.с. 12-14) вбачається, що ОСОБА_2, на підставі рішення Пійлівської сільської ради від 10.09.1999 року, належала на праві власності земельна ділянка, площею 0,4104 га, кадастровий номер :05:001:0342, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до відповіді міськрайонного управління Держгеокадастру в Калуському районі та м. Калуші від 27.01.2018 року №05-27/284 (а.с. 15) нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,50 га, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2, становить 8738,33 грн.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,4104 га, що розташована на території Пійлівської сільської ради в с. Довге-Калуське, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадкового майна (а.с. 9).

За таких обставинах суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

На підставі викладеного, ст.ст. 529, 534, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) , керуючись ст.ст.200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, яка померла 27.08.2002 року, а саме: земельну ділянку, площею 0,4104 га, що розташована на території Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області в с. Довге-Калуське, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :05:001:0342, нормативною грошовою оцінкою 8738,33 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.01.2019 року.

Суддя