У Х В А Л А

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 753/136/17

провадження № 61-2552ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело 1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені за договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело 1» про захист прав споживачів та стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Джерело 1» ( далі - ТОВ «Джерело 1» ) звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та пені за договором. Позов обґрунтовано тим, що 01 січня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 1-7 «Про участь у витратах на експлуатацію електричних та водопровідних мереж», відповідно до умов якого відповідач зобов'язався своєчасно до 10 числа кожного місяця вносити плату на рахунок підприємства за надані послуги у визначених рахунками розмірах. Посилаючись на відмову відповідача сплатити заборгованість за 2016 рік, просив суд стягнути з ОСОБА_1 3 520,00 грн заборгованості та 6 457,60 грн пені.

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів та стягнення пені. В обґрунтування позову зазначив, що ТОВ «Джерело 1» не надало доказів на підтвердження надання ним будь-яких послуг відповідачу, рахунки йому не надсилались, а у матеріалах справи відсутній розрахунок боргу. Оскільки ТОВ «Джерело 1» не виконувало, передбачених договором, робіт у 2016 році, чим порушило права позивача як споживача послуг,просив суд стягнути з ТОВ «Джерело 1» 47 193, 60 грн пені.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Джерело 1» заборгованість за договором від 01 січня 2007 року № І-7 у розмірі 7 040,00 грн, що складається з 3 520,00 грн заборгованості за договором та 3 520,00 грн пені.Вирішено питання розподілу судових витрат. Узадоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Джерело 1» про захист прав споживачів та стягнення пені відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

28 січня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 3 520,00 грн заборгованості, 6 457,60 грн пеніта 47 193, 60 грн пені за зустрічним позовом. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і представник заявника на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані представником заявника рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело 1» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та пені за договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело 1» про захист прав споживачів та стягнення пені відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник